Kas nutiko?
Aš tik norėjau įsitikint.
Dėl ko?
Dėl Koldūno.
Kodėl taip vėlai atėjai?
Labai atsiprašau.
Dėl šito sukorei tokį kelią?
Elkis taip, kaip tau atrodo tinkama. Tu žinai, ką reikia padaryti.
Eime miegot.
Nuo jo trenkia svaigalais.
Ir ką? Tu gėrei?
Drauge Komendante! Kaip gali to klausti?
Gerai, gerai. Tai kas vyko toliau?
Kai pasakiau Bonui, kad Generolas išsisuko neatsakęs,
mano draugas nusijuokė: "Juk jis Generolas! Ko tikėjais?
Jis tau nesako, ką daryti. Bet verčiau padaryk tą, antraip jis pašalins tave."
Drauge Komendante, kurstytojas ir vėl siautėja!
Šioj prakeiktoj stovykloj be manęs niekas nevyktų.
Palauk, tuoj grįšiu. Duok jam rašiklį ir dar popieriaus.
Paklausyk. Tokiom aplinkybėm yra trys variantai:
Ko nori Generolas?
Viešos egzekucijos, nelaimingo atsitikimo
ar paslaptingo dingimo?
Žinoma, kad viešos egzekucijos, atrodančios lyg nelaimingas atsitikimas.
Tokiu atveju, tai turėtų būt ginkluotas apiplėšimas.
Pasirūpinsiu, kad taip atrodytų.
Ne, čia mano darbas. Generolas manęs paprašė tą padaryt.
- Tu neturi patirties. - O tu turi?
Mes kalbam apie konkrečią žmogžudystę.
Čia ne nusileidimas parašiutu šaudant iš kulkosvaidžio.
Tiesa ta, kad...
Aš buvau ne visai eilinis desantininkas.
Ką?
Turbūt girdėjai apie F-6 programą?
Ką?
Atleisk, aš nesakiau tau. Nei Manui.
F-6 - itin slapta programa. Juk žinai, ką tai reiškia.
F-6. Giltinė.
Siaubinga sužinot, kad mano draugas - apmokytas žudikas,
pašalinęs daugybę mūsų draugų.
Bet jei atvirai, tai kartu pajutau palengvėjimą.
Ne aš vienas tiek metų melavau.
Ir man pravers jo žinios.
Žiūrėk. Laikas paimt saldėsius.
Štai, pažiūrėk... Kasdien tas pats.
Jis visą savaitę daro tą patį.
Žinai ką?
Pastaruoju metu tapai labai kalbus. Kas tau nutiko?
Nieko nepasakysi?
Ką tik pasakei, kad aš pernelyg kalbus.
Tiksliai vidurdienį.
Taip, jie susilaukė dvynių. Abu berniukai? Ar berniukas ir mergaitė?
Nežinau. Po velnių!
Kas tau darosi?
Kodėl ji atvežė sumautus kūdikius...
Prakeiktas vežimėlis!
Nenoriu jų matyt.
Vis tiek pamatysi. Ilgaamžiškumo šventėj.
Ilgaamžiškumo šventėj? Po velnių, tik nesakyk...
Mus pakvietė.
Jis atnešė kvietimus į parduotuvę.
Koldūnas labai didžiuojas, kad jo mamai sukaks 80 m. Jis sakė...
Jei ir toliau taip, tai ji turbūt gyvens ilgiau už mane.
Įdomu, kaip sekas Manui?
Jei jis nepaspruko,
tai turbūt dabar jį kankina
kokiam nors kalėjime, pavadintam perauklėjimo stovykla.
Po velnių.
Bonai, ne!
Bonai, stok! O jei kas nors mus pamatys?
Rami gatvė, šalia išvažiavimas į greitkelį.
Čia pavojingas rajonas. Jei paimsim jo piniginę,
policija manys, kad tai turėjo būt apiplėšimas.
Gal pakvaišai? Nori tą padaryti čia? Kur gyvena jo šeima?
Paklausyk. Čia - žudymo zona.
Tarp mašinos, sienos ir kanalo. Įsprausim jį į kampą.
Vienas šūvis už ausies ar į kaktą,
priklauso, kur jis pasisuks.
Bet kuriuo atveju, bus bjauru. Ar esi matęs ištaškytas smegenis?
Tai žinoma, vienas mano mėgstamiausių vaizdų.
Žinai, ko negaliu pakęst? Kai tos masės patenka į burną.
Ji kieta ir juoda su sukrešėjusio kraujo gabalėliais.
Mano sūnus išėjo į darbą.
O marti išvežė anūkus pasivažinėt.
Namie esu viena. Kaip visad.
Aišku. Tuomet užeisim kitą kartą.
Sukorėt tokį kelią ir tiesiog išeisit?
Ponia, juk jau ketinot išeiti?
Ne. Ne...
Panašu, kad Majoras - tikras smaližius.
Ne. Jie skirti prekybai.
Jis nori praturtėti. Kaip tikras amerikietis.
Tik pažiūrėkit, kokia aš prasta šeimininkė.
Prie mašinos to daryt negalim. Tik ne tuomet, kai jo motina namie.
Matai... Todėl ir nerimavau dėl tavęs.
Ji viską girdės.
Jai atrodys, kad kažkas tiesiog užtrenkė mašinos dureles.
Tyliau. Jos klausa puiki.
Dieve, ji jau sena!
Gal jau galim eiti?
Ne, ne, dar pabūkit. Turiu jums ypatingą skanėstą.
Net nuo sūnaus jį paslėpiau!
"Paille d'or" sausainiai su avietėm.
Kalbėjot apie kažką neskanaus. Ką tik, lauke.
Nesupratau?
Apie kažką kieto
ir juodo su sukrešėjusio kraujo gabalėliais.
Mes ruošiame meniu šeštadieniui, mano šventei.
Apie kraujinę dešrą. Bonas nemėgsta kraujinės dešros.
Kraujinės dešros?
Jis panašus į mūsų "tiet canh".
Nesijaudinkit. Juk tai ilgaamžiškumo šventė.
Tokių valgių tikrai netiektume.
Taip.
Kapitone, sakyk, kodėl dar nesusiradai žmonos?
Juk tu toks išvaizdus ir protingas.
Juk žinot kodėl.
Dėl to? Nesąmonė! Čia juk Amerika.
Sako, kad šioj šaly niekam nerūpi, jog tu mišrūnas.
Pažadėk, kad atsivesi į šventę merginą!
- Kodėl staiga pasirodei? - Tiesiog sumaniau užsukt.
Mums reikia dar vienos taisyklės. Jokių netikėtų vizitų.
Gražiai atrodai.
Ir tu visai neprastai atrodai, kaip netikėtai sumanęs užsukt.
Ar esi buvusi ilgaamžiškumo šventėj?
Ne. Bet gal mačiau ją kurioj "Žvaigždžių kelio" serijoj?
Nori, kad eičiau su tavim?
Jei sutiksiu, kaip pristatysi mane kitiem svečiam?
Kodėl jaučiu, kad netiks nė vienas atsakymas?
Čia ne spąstai.
Nagi, mielasis, atsipalaiduok. Kartais tu pernelyg įsitempęs.
Sutinku. Bet ar tai reiškia, kad eisi su manim?
Paskambinsiu šįvakar.
Siaubinga.
Ar jūs...
- Sekat mane? - Ne, čia visiškas sutapimas.
Todėl taip ir nustebau.
- Nežinojau, kad turit šunį. - Tu apie šitą? Čia puiki maskuotė.
Nieks nekreipia dėmesio į šunį vedžiojantį homoseksualą.
Homoseksualą?
Esu tas, kas turiu būti. Visai kaip tu.
Jį davė CŽA?
Jis tiesiog nekelia įtarimo.
Beje, ar yra naujienų apie Generolo įtarimus?
Ar jūsų žmogus Saigone aptiko dėmesio vertos informacijos?
Kuo skubiau numalšink Generolo nerimą.
Paaiškinsiu kodėl. Nes mums jo reikia.
O dabar jis - tik bejėgis klounas.
Taip, bet jis vis dar karalius. Klounas su karūna.
Tad gana dvejoti. Imkis darbo ir gauk įrodymų.
Tas ir tau išeis į naudą.
Atmink, tu pats atkreipei dėmesį į tą saldėsių verslą.
Išpakuok kelis saldėsius, kad Generolas jais pasimėgautų.
Įrodymų?
Galim tiesiog sulaikyt Majorą,
aplamdyt jam šonus.
Bet ką darysim, jei jis viską neigs?
Atmink, kad čia Amerika.
Jei tik tebebūtume Vietname,
kur galėjom nebaudžiami kankint civilius, tiesa?
Negi rimtai turiu juos surinkt?
Pilietiškas homoseksualas surinktų.
Dieve. Tu teisus.
Ne, ne, neėsk jo. Dieve...
- O jei įrodymų neparūpinsiu? - Na, tuomet ieškok kito žmogaus.
Ir kito, ir kito, ir dar kito,
kol ką nors sugalvosi.
Ir dar kai kas. Ar galėtum jo atsikratyt?
Eime.
Nepaisydamas fakto, kad kantrybė yra didžiausia šnipo vertybė,
nusprendžiau paskutinį kartą paklaust Mano.
Majoras buvo nekaltas žmogus. Toks pat nekaltas, kaip ir visi jo armijoj.
JAUNIMO PROGRAMA
PALAIKYKITE MŪSŲ ATSTOVUS REGISTRUOKITĖS DABAR!
VISADA TIESA! NEDAS GODVINAS
Bet Manas nepadėjo nuspręst,
ar turėčiau nužudyt Majorą.
Ėmiau svarstyt, ar čia nebylus "ne" ar "taip".
Kodėl jis vis dar čia?
Aš išbadėjęs.
Juk sakiau tau.
Viskas ne taip paprasta.
Turim mėnesį stebėt jo veiksmus.
Kas tas mulkis?
Vyras su dantų krapštuku visad reiškia nemalonumus.
Velniop.
Ei...
Majore!
Viskas ne taip, kaip atrodo.
O kaip atrodo?
Jis - mano verslo partneris.
Kokio verslo?
Na... Tiesa ta, kad...
Gerai, papasakosiu tau tiesą.
Turiu nedidelį eksporto verslą.
Tu apie tai?
Pasibaigusio galiojimo saldainiai.
Surenku juos ir parduodu pigiau.
Klausyk, aš tik stengiuos palaikyt Saigono juodąją rinką.
Nes ji destabilizuoja komunistų režimo ekonomiką.
Saigono?
Majore, tai sakai,
kad parduodi mūsų žmonėms supuvusius amerikiečių saldainius?
Jie nesupuvę.
Taip, jų tinkamumo vartoti terminas pasibaigęs,
bet tas nereiškia, kad jie supuvę.
Jie visai kaip mano mama. Dar švieži!
Tik nesakyk Generolui. Jis nesuprastų.
- Manau, kad supras... - Ne, meldžiu...
Čia naujas pasaulis.
Gali vykt bet kur, užkopt į bet kokį aukštį,
bet pirma turi užsidirbt pinigų.
Amerikoj mes neprivalom ir toliau būti tik siauraakis ir mišrūnas.
Jei visiškai atsiduosi šiai šaliai,
tai tapsi tikru amerikiečiu.
O jei ne...
Liksi klajojančiu vaiduokliu, gyvenančiu tarp dviejų pasaulių.
Amžiams.
Tikra išmintis.
Stovėdamas glėby žmogaus, kurį ketinau nužudyt,
staiga pagalvojau apie jo motiną.
Kiek parašei?
"Stovėdamas glėby žmogaus, kurį ketinau nužudyt,
staiga pagalvojau apie jo motiną."
Ar jūs tikrai pabėgėliai?
Juk žinai, kokios tos azijiečių šeimos.
Bet įdomu, kaip sugebėjo už viską sumokėt.
Panele Mori.
Minutėlę, tuoj grįšiu.
Išdavystė.
Kieno?
Negi neakivaizdu?
Majoro?
Kaip ji drįsta žemint savo tėvą visų mūsiškių akivaizdoj?
Ir kaip Majoras drįso leist jai staipytis kaip šliundrai scenoje?
Man nereiktų kęst tokio pažeminimo,
jei būtum jau padaręs savo sumautą darbą!
Norėjau būt dosnus ir leist jam atšvęst motinos 80-metį.
Dosnus?
Manai, kad turi teisę rodyt tokį dosnumą?
Ačiū, ačiū.
Visų prašau susirasti jiem skirtas vietas.
Ponios ir ponai,
savo mamai paruošiau ypatingą dovaną.
Ak, mama...
Kai liečiu savo bambą,
prisimenu, kad tave ir mane
jungė bambagyslė.
Lana!
Nebe ta mokinukė, kurią prisimeni.
Na... Sveikinu.
Šiandien baigei tą gyvenimo etapą, kai buvai...
"kažkieno dukra".
O tu?
Tu nebesi "kažkieno adjutantas"?
Tikiuosi.
- Tavo balsas nuostabus. - Ačiū.
Čia Generolo dukra. Tiksliau, Lana.
O čia mano viršininko...
Tiksliau, mano mergina, panelė Mori.
Sofija.
Na, eime išgert. Juk čia vakarėlis.
Eisiu su tavim. Ką gersi? Margaritą?
Žinoma, jei tik tokią gausi.
Tu esi mano namai ir mano širdis.
Kad ir kur aš esu,
tu visada su manim.
Ačiū, sūnau.
Ilgaamžiškumo šventėje būtina ir ypatingo svečio kalba.
Su mumis 4 m. tarnavęs Žalioji Beretė,
ir toliau kovojantis už mūsų žmones JAV Kongreso salėse.
Prašom pasveikinti mūsų draugą kongresmeną Nedą Gudviną.
Po paraliais!
Pats Nedas Napalmas.
Ačiū, Majore.
Nutraukiau pristatymą? Atsiprašau.
Tiesiog skaityk iš šios kortelės.
Sveiki atvykę, kongresmene.
Jūsų atsidavimas mūsų žmonėm toks pat akivaizdus kaip randai ant jūsų rankos.
Kalbi apie šią senieną?
Šios žaizdos - niekis,
lyginant su jūsų tėvynėje paliktais randais.
Man didžiulė garbė šiandien būti čia, su jumis,
ir švęsti šios nuostabios vietnamietės ilgaamžiškumą.
Prašau priimt šią dovaną
kaip mūsų šalių draugystės simbolį.
Kai aš kovojau su Vietkongu,
šis rankų darbo amerikietiškas durklas buvo geriausias mano sąjungininkas.
Jis ne kartą išgelbėjo mano baltą šikną.
Vietnamiečiui dovanoti peilį - blogas ženklas.
Taip nutraukiami santykiai.
Koks mulkis.
Ne, čia dovana.
Laikykit.
Šiandien matydamas jūsų išdidžius veidus,
prisimenu kai ką man labai brangaus.
Didįjį Amerikos pažadą.
Amerikietiškos svajonės pažadą.
Pažadą, kad Amerika bus laisvės ir nepriklausomybės šalis.
Šalis didvyrių, kurie nepabūgs padėti mūsų draugams
ir sutriuškinti mūsų priešus.
Vieną dieną Amerika ir vėl bus didi.
Taip bus dėl tokių drąsių imigrantų kaip jūs.
Tą dieną, dėkinga Amerika išgirs jūsų prašymus.
Amerika pasiūlys pagalbą.
Tą dieną generolas Trongas,
drąsiai kovojęs šalia manęs Šiaurinėse aukštikalnėse...
Įdėmiai paklausykit...
Prarasta žemė ir vėl bus jūsų.
Tegyvuoja Vietnamas!
Komunizmas niekada nelaimi. Kapitalizmas triumfuos.
Tegyvuoja Vietnamas!
Amerika! Vietnamas!
Į sveikatą.
Įkvepianti kalba, Nedai.
Na, sakyti tiesą - papildomas malonumas.
Ir dosniai padovanotas asmeninis peilis.
Ne, ne. Tai tik...
Tai puiki kopija.
Kongresmene, čia tas jaunuolis, apie kurį pasakojau.
Jis - mano Komunikacijų vadovas.
Kaip matot, jis - maišytos rasės.
Ak, taip.
Visi, ateikit nusifotografuoti.
Atsiprašau.
Nieko tokio.
Pristatau savo dvynius.
Špinatas. Dėl amerikiečių filmukų veikėjo Popajaus.
Popajus valgo špinatus ir tampa labai stipriu.
O Brokolio vardas atrodo savaime suprantamas.
Jėga ir sveikata!
Ši šalis ne silpniesiems.
Puikiai parinkot vardus. Labai įsimintini.
- Taip. - Sveikinu.
- Labai ačiū. - Priimk mane į savo verslą.
Mieli, tiesa?
Eik į antrą eilę.
Kodėl?
Negi manai, kad su šiuo mini sijonėliu gali stovėt prieky?
Visas pasaulis pamatys tavo kojas. Greičiau!
Atsiprašau.
Žinai, kuo ta kalba buvo keista?
Nujaučiu, kad tuoj pasakysi.
Laisvė, nepriklausomybė, demokratija...
Primena Komunistų partijos šūkius.
Šūkis - tik kostiumas. Bet kas gali jį apsivilkt.
Man patinka ši frazė. Ar galiu ją panaudot?
Tavo draugas labai įdomus.
Pernelyg išdidus, kad flirtuotų su prasčiokais.
Man jis ne draugas.
Na, ar jau visi čia?
Ar visi čia?
Palaukit!
Gal kas gali išjungt tą veidrodinį rutulį?
Mama, būk sveika!
Tave myli daugybė žmonių!
Sūneli, mano klausa vis dar puiki!
Dvyniai! Šypsokitės!
Jie gimė čia. Angliškai, kalbėk angliškai.
- Špinate, Brokoli, šypsokitės! - Šypsenos!
Šypsenos!
Amerikiečiai apdovanojo mūsų žmones amerikietiškais saldėsiais.
Mes nebegalim jiem atsispirt.
Tai jūs supakuojat pasibaigusio tinkamumo saldainius
ir tas vyrukas nugabena juos...
Į Honkongą.
O mūsų žmogus Kaulune
- užmaskuoja dėžes, lyg jose būtų Š. - Korėjos paaukotos kanceliarinės priemonės.
Taip...
Tuomet nugabena jas į Saigoną.
Nieks nelies paaukotų priemonių mokykloms
iš socialistinio sąjungininko.
Ir tu galėtum priklijuoti šitą ant savo bamperio.
AMERIKA PAMILK JĄ ARBA PALIK
Ačiū.
Tik pažvelk į mus.
Porelė tikrų amerikiečių.
Kitą savaitgalį
pirmąkart Amerikoj švęsim Nepriklausomybės dieną.
Girdėjau, kad vyksta didžiulė šventė.
Šiemet ji bus dar didesnė,
nes liko tik metai iki dušimtųjų metinių.
Visą dangų užstos fejerverkai!
Fejerverkai.
Žinoma, tai kinų išradimas.
Fejerverkai bus triukšmingi, bet atsarga gėdos nedaro.
Taip.
Tu visai kvailas? Kodėl apsiavei tokius batus?
Po velnių! Aš naujokas.
Taip. Bet vis tiek turėtum žinot,
kad prie sportinio džemperio nieks nesiauna proginių batų.
Reikia pasikliaut sveiku protu.
Tiesiog pagalvok.
Kur Koldūną sustabdysi?
Na, turbūt...
prieš pat jam ateinant prie durų.
Jis bus atsipalaidavęs, jausis kaip namie.
Jei ten pamatys ginklą, jis tiesiog puls prie durų.
Ar supranti?
Nusivesk jį tarp mašinos ir sienos.
Ir tik tuomet nušauk.
Žinau, žinau.
Kas toliau? Pasakok.
Jis turi apsisukt.
Ne. Pasirūpinsiu, kad jis neatsisuktų.
Ne, jis turi atsisukt.
Jei matysi jo veidą, tu nesugebėsi nuspaust nuleistuko.
Tyčia tokį išsirinkai?
SKANAUS MĖSAINIO
Pamaniau, kad jį matydamas, jis jausis ramus.
O ką?
Pernelyg ironiška?
Majore!
Sveikas.
Tas puikus aromatas.
Ačiū.
Gal šiandien Helovinas?
Apsivilkai kostiumą ir dalini skanėstus?
Dabar atrodai kaip tikras baltaodis!
Ten.
Ar mano verslas supykdė generolą?
Pasakyk, kad atiduosiu jam pusę pelno.
- Liepiau neatsisukt. - Kada?
Atiduosiu 60 proc. Gerai, 70.
Ir dar 10 proc. tau.
Apsisuk.
Liepei neapsisukt.
Po velnių, tiesiog daryk, kaip sakau!
Tu ne iš tų, kurie gali nušaut žmogų žiūrėdami jam į akis.
Ypač tą, kuris ištiesė ranką
iš lėktuvo ir padėjo tau pasiekti laisvę.
Fejerverkai baigės.
Bonai, pasitrauk! Leisk man viską sutvarkyt.
Nagi, Bonai, pasitrauk!
Užsičiaupk, kvaily!
Nevadink manęs vardu.
Meldžiu, nereikia.
Klausau.
Padaryta.
Puiku.
Gal gali parašyt man panegiriką?
Nesupratau?
Juk vyks laidotuvės.
Nujaučiu, kad jie paprašys manęs pasakyti kalbą.
Kitų kandidatų nėra.
Pasistenk.
Visai kaip senais gerais laikais.
Labanakt.
Kodėl iš visų dovanų variantų išsirinkai tą dvokiantį durijų?
Dvoki mėšlu. Dar kartą išsiplauk galvą.
Manai, kad jis tikrai buvo šnipas?
Kam tas rūpi?
Dėl kažko jis vis tiek buvo kaltas.
Pamišėlis!
Pagaliau tu pasirengęs iš esmės aptarti tą incidentą.
Labai gerai. Aš to laukiau.
Pradėkim nuo pradžių.
Pristatau mūsų klastingiausią priešininką.
CŽA SLĖPTUVĖ PRIEŠ 18 MĖN.
Girdėjai apie sprogdinimus Bin Zuonge? Taip?
Jie įmontavo sprogdiklį modifikuotame laikrodyje.
Kalbat apie dviejų žmonių susprogdinimą
ir antrą sprogimą atvykus gelbėtojams?
Tai čia... Sargas?
Taip. Kai veikė vienas, jis pasirinko tokį slapyvardį.
Bet dabar jis - grupės vadas.
Taip tiksliai suplanuoja išpuolius,
kad žinom, jog jis turi šnipą.
Aš jį įsivaizdavau visai ne tokį.
Taip. Leidom per šimtą skirtingų dainų,
kad pamatytume, kuri jam sukelia adrenalino antplūdį.
Galiausiai leidom šią dainelę
pastarąsias 5 dienas, be pertraukos.
Keista, kad tie komunistai
mieliau klausysis bezdėjimo nei kantri muzikos.
Bet jis neištarė nė žodžio.
Pavertėm jo buvimą čia nepakenčiamu, bet jis nepasiduoda.
Todėl tu čia. Eik ten ir padaryk ką nors.
Kad jį palaužtum, pasitelk kūrybingumą.
Ateik, pašok su manim.
Jau gana. Užteks.
Gana.
Baik.
Neišjunkit! Negi nesuprantat, kaip man patinka ta daina?
Ta daina per žiauri tam, kuris yra nekaltas, kol bus įrodyta jo kaltė.
Ei, jūs, jankiai!
Ar girdit tas nesąmones?
Mes, geltonveidžiai, esam kalti, kol įrodomas mūsų nekaltumas.
Juk taviškiai pirma šaudo, o tik vėliau užduoda klausimus.
Jus įtikino, kad mes, geltonveidžiai, esam blogis
nuo pat tos akimirkos, kai susiformuojam motinos įsčiose.
Mes iškart gimstam Vietkongo kariais.
Akivaizdu, kad negaliu nurodyti tave paleisti.
Bet galiu pasirūpint, kad buvimas čia tau būtų malonesnis.
Kad tau leistų komunistų revoliucines dainas.
Tau atneš papūgą ir galėsi su ja kalbėt.
Gal norėtum bugenvilijų?
Paukščiai.
Gėlės.
Eik velniop.
Tie CŽA budeliai...
Jie turi kankinimo instrukcijas.
Tikrai?
Jos sudėtingos ir aiškios
kaip tie tavo mėgstami šveicariški laikrodžiai.
Galiausiai visi prabyla.
O dabar...
Žinom, kad turi šnipų
mūsų gretose.
Tu juos išduosi.
Kam atidėliot?
Kam laukt, kol amerikiečiai nukrės tavo kiaušus
1000 voltų elektros srove?
Žinai, kaip CŽA vadina
belaisvio pimpį po tokio proceso?
Elektriniu unguriu.
Kol tas vyks, tu maldausi mirties.
Išduosi visus draugus ir viską, kuo kadaise tikėjai.
Bet vis tiek būsi gyvas.
Tave taip užgrauš kaltės jausmas,
kad nuolat melsi mirties.
Žinau, ko noriu.
Jei šį prašymą įvykdysit,
pasakysiu viską, kas jus domina.
Taip!
Maistas čia...
Na, jis tiesiog siaubingas.
Rytoj pusryčiams noriu tiesiog virtų kiaušinių.
Kietai virtų kiaušinių.
Ar...
trijų užteks?
Ar neturėtum kviest medikus?
Taip.
Nestovėk, daryk ką nors!
Nagi!
Regis, jau per vėlu.
Nagi. Nagi!
Netekom jo.
Išradingas mulkis.
Žinojo, kad jei nulups, tai jis bus per slidus ir gerklėj neįstrigs.
Kas? Juk jis nepurvinas.
Ne, ne. Lukštas - puiki higieniška apsauga.
Klausyk, tave slegia kaltė
dėl Sargo ir Koldūno mirčių.
Mūsų pasauly negali sau leist tokios prabangos.
Čia leidžiama tik viena kaltės porcija.
Tad pasirink vieną.
Šnipas turi būt visoks vienu metu.
Draugas ir priešas.
Jei to nesugebi, atsiduri ne toj tardymo pusėj.
Bet dabar suprantu,
kad tokio likimo niekaip negalėjau išvengti.
Ar klausimas gali tuo pačiu būt ir nurodymas?
Net jei ir taip, kai darbas padarytas, tas nebeturi jokios galios.
Ar tai būtina
Perskaitęs Mano žinutę, ilgai juokiausi.
Nes tūkstančius kartų uždaviau sau tą klausimą.
Vienintelis skirtumas - maniškis buvo būtuoju laiku.
Ar tai buvo būtina?
Majoras Onas buvo pasiaukojantis ir kuklus žmogus.
Jis be skundų nuolat vykdė pareigą savo šaliai ir šeimai.
Jis nuolat kartojo savo šeimai...
Tapkit tikrais amerikiečiais.
Įsikurkit čia kaip namie.
Antraip tapsit klajojančiu vaiduokliu,
amžinai besiblaškančiu tarp dviejų pasaulių.
Pone, gal parvežt jus namo?
Matai tą kauburėlį medy?
Tą, primenantį paukščio lizdą.
Ar žinojai, kad jis pilnas žiurkių?
Ten žiurkių lizdas.
Po velnių!
Nekenčiu žiurkių!
Šis miestas apsimeta švariu, bet jis purvinas.
"Pamilk ją arba palik!"
Gudru.
Rasistinis nusikaltimas liepos 4 d. Labai gudru.
Bet žinai ką, mano drauge? Tu šiek tiek iškrypęs.
Visų iškrypusių dalykų išmokau iš jūsų.
Pričiupau tą žmogų.
Vienoj iš jo saldėsių dėžių radom laišką.
Šifras toks elementarus,
kad mūsų vaikinai Langly jį iššifravo per 20 min.
Kas jame parašyta?
Jis tave perprato.
Štai.
SKUBU. GALI BŪTI, KAD JIE MANE ĮTARIA.
PATARKIT. AR NUŽUDYTI JĮ?
Iš kur žinot, kad jis rašė apie mane?
Pameni, kaip parduotuvėj
sakėm, kad kažkas apkaltino tave esant šnipu? Spėk, kas tą padarė?
Koks kvailys. Apkaltino tą, kuriuo labiausiai pasitikim.
Sveikas atvykęs į šnipinėjimo pasaulį.
Dar vienas kartas ir bus viskas.
Absurdiška, tiesa?
Kas čia? Man patinka.
Pabandyk atspėt.
Čia "JD".
Mano protežė. Tau puikiai sekas.
- Ačiū, Klodai. - Taip...
Tai kur važiuojam?
Į kitą tavo kelionės uostą.
Ji tik prasideda.
Negali amžinai dirbt generolui.
Metas svarbesnei užduočiai.
Markai. Pirmas staliukas, taip?
Taip, čionai.
Čia renkasi pavojingiausios pasaulio būtybės.
Kostiumuoti baltaodžiai.
Sveikas atvykęs į kepsnių restoraną.
Čia - esminė Amerikos institucija.
Bet šiandien tavo darbas - išlikti tikru vietnamiečiu.
Prašom, pone.
Pasirodo, profesorius įkvėpė mūsų draugo naują projektą.
Jis perskaitė mano straipsnį "The New Republic".
Apie pirmuosius Žaliųjų Berečių įsiveržimus į Aukštumas.
Jis juo labai susidomėjo.
Sakoma, kad mėgdžiojimas - aukščiausia gerinimosi forma.
- Neatsisakyčiau kompensacijos... - Tuomet jo tonas sugriežtėja.
Jis reikalauja manęs parūpint įvairios technikos,
nes palaikau puikius santykius su Nacionaline gvardija.
Sunkvežimių, tankų, sraigtasparnių...
Apie ką tokį ji kalba?
Ačiū Dievui, aš jau čia. Kaip laikotės?
- Čionai. - Madingai vėluoja.
Ačiū. Ar viskas gerai? Mūsų šventos Sąjungininkų pajėgos.
Tai tu - mano vietnamietis.
- Nesupratau? Kas jūs? - Rimtai?
- Čia pirmieji jo žodžiai? - Nežinai kas jis?
Nikosas Damjanosas.
- Nesi girdėjęs apie "Derinį"? - Ir "Derinį 2"!
Žinoma.
Tu nežinai?...
Jis žino filmus, bet ne tavo veidą.
Taip, taip.
Pirmiausia, ar matei tuos filmus?
Pirmojo - apie ketvirtį.
Tau pasidarė nuobodu ir išėjai? Nusprendei, kad jis niekam tikęs?
- Tu gal kritikas? - Įspėjimas dėl oro antpuolio.
Kino teatrą evakavo. Bet pradžia man patiko. Tas nepasakokit pabaigos.
Tik pažiūrėkit, kaip maukia. Tuoj bus girtutėlis.
Ramiau, bičiuli.
Nors protas sako ką kita, tas vaikis man patinka. Jis drąsus.
- Ar tu drąsus vaikis? - Jis pašėlusiai drąsus.
Ar ji gili?
- Drąsa? - Ne, tavo kilmė.
Ieškau tikro atėjūno.
Atleisk, bet atrodai šiek tiek sumaišytas.
Tai bent. Vakarienė ir pasirodymas.
- Kapitone, tikėjomės tavo pagalbos. - Su jo nauju filmu.
- Kad užtikrintum jo kultūrinį vientisumą. - Kaip jis ir sakė...
Būtum lyg vertėjas.
Tarpininkas tarp rytų ir vakarų pasaulių.
Kapitone, generolas tave labai giria.
Tu padarysi viską, kas būtina.
Dabar man atrodo būtina pareikalaut atsiprašymo
už išgirstą įžeidimą.
Vaiki, neįsijausk. Atsiprašymo nebus.
Bet suteiksiu tau geriausią gyvenime galimybę.
Aš tikrai vietoj atsiprašymo priimčiau galimybę.
Pasiūlymas tikrai neblogas.
Tai gal jau sutarkim?
- Nagi, nurimk. Į sveikatą. - Pradėsim nuo bandomojo patikrinimo.
Ar yra scenarijus, kurį galėčiau perskaityt?
Dabar nepradėk, nes negalėsi atsiplėšt.
Sakau tau, jis genialus.
Kas norėtų ko nors saldaus? Gal užeikim į klubą?
Taip, gerai.
Dar niekad nenuvylė.
Tu ir aš prieš pasaulį
Kartais atrodo
Kad mudu kovojam prieš pasaulį
Kai visi kiti nusisuko Ir išėjo
Gali būt tikra, kad aš liksiu
Pameni, kaip į miestą atvyko cirkas
O tu išsigandai
Biče, negalima taip elgtis su dama.
Eikš, mieloji, pasirūpinsim tavim.
Negi prancūzas tėvas neišmokė tavęs taktiškumo?
Juk jis buvo prancūzas, tiesa?
Sveika, šliundra.
Trys eilutės ir sugrįžau į savo vaikystę.
Girdėjau vėjyje šnarančius bambukus.
Buvau namie.
Mišrūnas su 12 šiknaskylių!
Kas mano tėvas?
Kodėl aš mišrūnas?
Tu nesi prastesnis.
Tu dvigubai pranašesnis.
Kai vieno iš mūsų nebeliks
Kai vienam iš mūsų teks gyvent toliau
Tuomet turės pakakti prisiminimų
Tik mūsų prisiminimų
Kadras, leidžiam, puiku. Iš naujo, filmuojam.
Veiksmas.
Tie laikai, kai aš ir tu kovojom...
Pamilk ją arba palik.
Kai aš ir tu kovojom prieš pasaulį.
Vertė: Kotryna Vilkonciene