Kommandanten spør etter deg.
Sist endte du opp med en ekte Hollywood-cliffhanger.
Kamerat kommandant. Det går fremover i USA,-
men hjertet mitt er fortsatt i mitt hjemland.
La henne være! Jeg kan ikke miste deg også!
VELKOMMEN TIL OKLAHOMA
Våkne, Bon, dette er en ørken. En ekte amerikansk ørken!
Du elsker jo westernfilmer!
Har dere risstivelse?
Niks. Vi har maisstivelse.
Dette er USA, ikke Japan.
En boks Coca-Cola, 88 cent.
Slik var det at Man, med sin risstivelse,-
-og jeg, med min maisstivelse,-
skrev hvert vårt brev i kode med et produkt fra stedet.
Og et lekefly.
Det blir $ 10,62.
Jeg sendte brevet til min kontakt i Paris.
Min såkalte parisiske tante.
Og den kontakten ville overlevere det til Man i Hanoi.
Det ga meg trøst å se for meg Man lese brevene mine-
på sitt nye effektive kontor.
Ma chère tante.
Texas er brennhett og knusktørt.
Slik fordamper all tvil jeg måtte hatt om å forlate mitt hjem.
På tragisk vis, under vår flukt, mistet Bon familien sin.
Rakettene fra de brutale kommunistene skånet verken kone eller barn.
De ble begge begravd i Guam.
For å lage min kodede beskjed,-
-skumleste jeg den motbydelige boka til Richard Hedd for å finne rett ord.
Når ordet var funnet, noterte jeg meg siden.
Så, som med koordinater, talte jeg linjen og ordet.
General Mister Autoritet
Seks... seks.
Numrene i kode ville avsløres med et penselstrøk med jodløsning.
Med tre sett nummer for hvert ord måtte setningene være korte.
Selv Hemingway ville ha måttet styre seg.
Antatt Kort Henstand
I internasjonale nyheter-
-har det gått to måneder siden Saigons fall.
MAGISKE FINGRE MASSASJE-MASKIN
Jeg overgir meg til den nådeløse prikkingen av magiske fingre-
og kveldsnyhetene,-
og kan ikke rå for å tenke på generalen og den fryktelige hendelsen.
Vent, beklager. Det glemte jeg.
Saigon, den 30. april kl 8.00.
Jeg må til Fort Chaffee og fortelle om flyktningleiren i Arkansas-
der vi første satte fot på amerikansk jord.
De første nord-vietnamesiske troppene kjører inn i byen,-
sammenpakket i lastebiler med det røde og blå flagget til Sør-Vietnam.
General, kanskje gallauniformen ikke er en så god idé?
Folket mitt har vært igjennom en fryktelig prøvelse.
Om de ser sin elskede general i gallauniform,-
vil de føle seg styrket og beroliget.
5 UKER TIDLIGERE FORT CHAFFEE
- Noe nytt fra Claude? - Nei, beklager.
Han nevnte at han skulle få familien din til LA.
Ellers har boligkontoret ledige plasser i huset.
Nei, familien min skal til solfylte Los Angeles.
Se der. La meg ta meg av det utøyet.
VELKOMMEN VIETNAMESERE
Hva med deg? Claude sponser deg også, sant?
Jeg er ikke viktig. Imens har jeg kontaktet en gammel mentor i LA.
Bare ta det med ro. Vi ses der om ikke lenge.
Ja visst. Men om din mentor skulle skuffe deg, kontakter du meg.
Hva syns dere om USA? Har dere funnet dere til rette?
Lekker det på deres sovesal også?
Du ser godt ut i amerikanske klær.
Er maten god?
Fru Xuan? Hvordan er maten?
Skal du ikke smake?
Hvordan våger du gå i uniform!
- Din korrupte hær tok livet av min sønn. - Få mannen min tilbake!
Få sønnen min tilbake!
Få oss ut av dette rottehullet!
Din kujon!
Skyggeluen min!
Du løy for oss!
Kom deg inn! Inn, for helvete!
Hvorfor i all verden klandrer de kvinnene meg?
Kanskje de har fått feilinformasjon?
Hva slags feilinformasjon?
Om deg og organisasjonen.
Vi tapte på grunn av korrupsjon og udugelighet.
Fiendens hevn ble drevet av ondskap og tortur.
Hvem? Hvem sprer disse løgnene?
Du vet hvordan det er. Misnøye.
Folk som aldri er tilfredse.
Noen som kjenner meg veldig godt, er ute etter å ta meg.
General, disse kvinnene er bare sinte.
På grunn av larvene.
Hvorfor angriper de meg? Er jeg en larve nå?
Hvorfor vender folk seg mot meg?
Med mindre noen har infiltrert oss.
En sabotør. En sympatisør.
En spion!
- En spion? - En basill som gjemte seg på flyet vårt.
Men det var du som valgte passasjerene!
Derfor er det du som må sjekke listen og gi beskjed om alt du finner.
En full sikkerhetssjekk. Snu hver eneste stein.
Når generalens paranoia blir vekket,-
er man bare trygg om man holder seg utenfor hans rekkevidde.
Heldigvis var det ikke lenge før det kom et svar-
fra professoren fra mine studiedager.
Han gikk med på sponse meg og Bon.
"Perfekt," tenkte jeg.
"Jeg forbereder en utvei. Så vil generalens paranoia forsvinne naturlig."
Uansett, så var det det jeg trodde da.
Jeg vet ikke hva jeg skal si. Det å komme ut før deg, det er...
Observatører kommer godt med.
For en velsignelse.
Takk for at du trosser tiden og naturen.
Hvordan har det seg at du, tross krigen, fortsatt er den sjarmøren jeg husker?
Så, for øyeblikket...
Skal jeg presentere deg for min sekretær, som også blir din sjef.
La oss se hvordan miss Mori besvarer min daglige hilsen.
Se og lær.
Dette er USA.
Vil du ikke snakke engelsk, dra tilbake til hjemlandet ditt.
Det er et privilegium å ha blitt født japansk, miss Mori.
Lær et ord av ditt vakre språk for min skyld.
- Dette er... - Orientalske studier. Lederens kontor.
Han er nok opptatt nå. Kan jeg ta imot en beskjed?
Ikke verst, sant?
Litt av en forvandling fra ti år siden.
Husker du denne flasken?
Du ga meg den som takk da du kom hjem fra Vietnam.
Etter at min mor døde.
Jeg er takknemlig for billetten.
Bare hyggelig.
Det pussige er at du kommer akkurat på rett tidspunkt.
Våre fiender prøver å få oss avviklet.
De vil innlemme oss i Asiatisk-amerikanske studier.
Gud hjelpe oss.
De sier at vi er kolonisatorer og imperialister.
De protesterer mot selve ordet "orientalsk".
Det kommer jo fra latin, for den stigende solen, sant?
Hva har de imot soloppgangen?
- Du er jo orientalsk. - Halvt.
Det var det jeg mente.
Den perfekte symbiosen mellom det orientalske og det vestlige.
Det er vel ikke helt meg, det.
Jeg har en idé. Dette blir bra for deg.
- Kanskje til og med terapeutisk. - Terapeutisk?
Altså...
På den venstre siden lager du en liste over alle dine orientalske egenskaper.
På høyre side, de motsatte. Altså dine vestlige egenskaper.
Man ser den orientalske siden i den søte lille nesa di.
Så titter den vestlige siden frem gjennom de klare, grågrønne øynene.
Krysninger er fremtiden, min kjære gutt.
Jeg holder en liten samling hos meg i morgen kveld.
Jeg varter opp mulige givere. Kom, du også.
Ja. Vi får se.
Noen lett brukte klær du kan se på. Ta dem om du vil.
Beklager, jeg mente ikke å... Jeg er praktisk talt naken.
Her er en annen liten pose med...
Her er adressen til skredderen min.
Er det noe som må sys inn, står han til tjeneste.
- Jeg trodde ikke du leste sånne bøker. - Hva slags bøker?
Rasistisk søppel.
- En journalist er her. For et intervju. - Har jeg et intervju?
Følte du støtten fra amerikanske studentaktivister?
Ikke egentlig.
Vi gikk alle i tog. Vi var på deres side.
Jaså? Hvilken side var det?
- Det vietnamesiske folks side. - Å, ja.
Hvilket folk? De i nord? Eller de i sør?
Alle sammen, antar jeg.
Vi ser alle like ut, sant?
Jeg mener... Jeg kunne vært Viet Cong for alt du vet.
Under dekke. Hvordan skulle du vite det?
Det er jeg ikke. Jeg elsker USA.
Drepte du noen?
Med mine egne hender?
Nei. Jeg har aldri drept noen.
Du var her før som utvekslingsstudent.
Hvordan er det å være tilbake etter ti år?
Jeg er i eksil fra mitt hjem. Jeg har byttet ut håp med fortvilelse.
Smil.
Unnskyld meg, ma'am. Kan du gå ut av bildet litt?
Du får bytte bilde, skatt.
Ma chère tante, jeg har endelig nådd frem til Los Angeles.
Nå bor jeg i et sjarmerende krypinn i hjertet av byen.
Ikke spesielt praktisk, men pent.
Jeg gjør fortsatt mitt beste for å ta vare på Bon, men det er ikke enkelt.
Han sier knapt et ord.
Jeg vil helst unngå å skrive slikt språk, men jævelen vasker seg ikke engang.
Jeg snakker om skitt oppå lag av skitt til det...
Et oppdrag fra professor Hammer.
En liste over mine orientalske og vestlige egenskaper.
Her. La meg gi deg et eksempel.
Min vestlige side er snakkesalig, mens min orientalske er... Hva?
Hva tror du? Gjett, da.
Min orientalske side er...?
Ja, nemlig.
Riktig svar.
- Har du spisepinner i håret? - Drit og dra.
Et djevelegg?
Alle festene til Hammer begynner med disse.
Han liker å se på seg selv som et egg.
Hva? Hvit på utsiden og gul inni?
"Å, kaptein. Min kaptein." Du kom. Fabelaktig.
Se her. Alle sammen, dette er den ungen protesjeen jeg snakket om.
Moren var vietnamesisk, faren var fransk.
Nydelig kombinasjon, som dere ser, men komplisert.
Stemmer ikke det, kjære gutt?
Om dere bare visste...
Jeg ga vår unge kaptein et oppdrag:
Å liste opp hans orientalske og vestlige egenskaper.
Jeg ville se om han kunne løse-
den komplekse knuten av motsigelser i kjernen av hans sjelsliv.
Vil du dele dine funn med oss?
Geoff, kan vi skru av musikken?
Ja, vi får bare skru den av.
Motsigelse.
Sakens kjerne har alltid handlet om motsigelse.
Min vestlige side ser på motsigelse som noe man må overvinne.
Min orientalske side ser på det som noe man må utstå.
Derfor er min orientalske side aldri redd for å godta motsigelser-
når noe uventet plutselig skjer og sier: "Dette forventet jeg."
Min vestlige side, derimot, sier: "Hvorfor skjedde dette?"
Og begynner straks å analysere det.
Mitt orientalske jeg...
...føler seg hjemme i mengden.
Mitt vestlige jeg er alltid klar for å stå i sentrum.
Det er to sinnsstemninger. Enten/eller for mitt vestlige jeg-
og både/og for mitt orientalske jeg.
Derfor verdsetter halve meg uavhengighet,-
mens den andre halvdelen verdsetter gjensidig avhengighet.
- Min orientalske side er heller ikke... - Greit. Vi har skjønt det. Det er flott.
Ja visst.
Er han ikke flott?
Og miss Mori...
Beklager. Jeg blir så distrahert av kimonoen din.
Kan du komme hit litt? Bare et øyeblikk.
For de gamle japanerne var nakken, unaji,-
en av de mest erotiske delene på hele kroppen.
Og de elsket å vise frem sine erotiske deler til fremmede.
Jeg syns bare du burde lære mer om arven din.
Professor, jeg er fra Gardena.
Ingen spurte JFK om han snakket gælisk og spiste poteter hver kveld.
Han oppfører seg som en lensherre.
Dette er 1970-tallet.
Var min unaji skuffende? Kikket du ikke ganske ivrig på den?
Jeg kunne ikke svare ham der nede.
- Beklager. - Alt i orden.
Du spiller rollen din feilfritt.
"Fersk fra båten"-rollen.
Du er ganske frittalende. Det er ikke veldig orientalsk av deg.
Jeg er amerikansk.
Jeg ser deg.
Jeg ser hvordan du oppfører deg rundt professoren.
Alltid smilende, som den gode asiatiske studenten du var.
Jeg kjenner igjen dressen.
Du sårer meg, miss Mori. Men det tåler jeg.
Når noe uventet plutselig skjer, sier jeg:
"Dette forventet jeg."
Hva er det du skjuler?
Er du sulten?
- Nei takk. - Kom igjen. Smak.
Jeg er ikke så glad i Cephalopoda.
Cephalopoda? Hva er det med deg?
Du liker ikke egg. Du spiser ikke blekksprut.
Fikk du ikke huskelisten? Vi asiater spiser jo alt.
Jøye meg.
En delikatesse fra faren din.
- Jeg vil angre på at jeg forteller dette. - Gå over til din vestlige side.
Å avsløre hemmeligheter er det mest spennende som fins.
Moren min tilberedte blekksprut som et festmåltid.
Først etter å ha renset innvollene, innså hun at vi var tomme for fiskesaus.
Hun dro av sted til markedet mens jeg ble forlatt helt alene.
Det var bare meg og blekkspruten.
Ikke si det. Er det mulig?
Jeg merket min krenkede partner-
for å forhindre at jeg spiste den ved en feiltagelse.
Men selv en 14 år gammel gutt burde ha kunnet forutse-
at om jeg ikke spiste den, ville noen andre det.
- Hvilken skal jeg gå for? Denne! - Nei, mamma!
- Noen syns nok at historien er... - Motbydelig.
Noe som er motbydelig, er massakren av tre millioner mennesker.
Tortur er motbydelig, men onani?
Ja, jeg knullet en blekksprut og nøt det.
Jeg skammer meg ikke. Verden ville vært et bedre sted-
om vi rødmet like mye av ordet "mord" som av ordet "onani".
Nå skal du være helt ærlig med meg.
Hvor mange blekkspruter har du knullet?
Blekksprut-knuller!
Å, han er en blekksprut-knuller. Din skitne lille jævel.
Her må jeg skyte inn.
Hva slags undersøkelser holdt du på med da?
Kan du ha mistet oppdraget av syne?
Langt ifra.
Tvert imot. Jeg jobbet svært iherdig de første sju ukene i Los Angeles.
Jeg samlet informasjon, utforsket alt ut og inn og lærte alt jeg kunne...
...om det pussige og rike landet jeg befant meg i.
Ikke en eneste gang glemte jeg oppdraget mitt.
Lana.
- Velkommen til Los Angeles, madame. - Takk skal du ha.
General, velkommen til ditt nye hjem.
General?
Motbydelig.
10 DAGER SENERE
Her borte, major. Hvorfor klarer ingen av dere offiserer å finne huset vårt?
Madame! Og kaptein. Da må dette være rett sted.
Jeg er her for å hylle generalen.
Generalen? Å, du mener mannen som pleide å være generalen.
Hva kan han om matlaging? Eller husvask? "Generalen" er ute av drift.
Å drive dank i en måned har tømt ham fullstendig.
Kom tilbake en annen gang.
Durian! Jeg har lett overalt!
Det kinesiske markedet? Jeg får ta en titt der.
Mor lager en nydelig ris med durian.
- Hvordan har moren din det? - Hun har hjemlengsel.
Har vi ikke alle det?
Til deg. En smak av hjemme.
Hvor fikk du tak i disse? Ingen selger dem i dette landet.
Ikke glem at jeg en gang var en eliteagent i sikkerhetspolitiet.
Hei!
- Er du ferdig? - Ferdig med hva?
Det vi snakket om i leiren, for pokker.
Har jeg ikke bedt deg lukke når du røyker?
Jeg mener spionen.
Jeg har tenkt på det, general, og...
Kanskje det ikke fins noen spion?
Hva snakker du om? Det er klart han fins.
Hvordan kan du vite det?
Er det noen der hjemme som kan bekrefte dette?
Jeg var ute og gikk på fortauet.
Vet du hva som falt ned foran meg?
Et av de toalettlokkene.
En hvit keramikk-greie.
En jævla tung greie.
Og den greia falt hele veien ned fra femte etasje.
Skjønner du ikke?
Et drapsforsøk.
Jeg skal forhøre meg.
Du må ikke bare forhøre deg.
Finn forræderen. Deaktiver rebellenes aktivitet.
Nøytraliser trusselen.
Har jeg vært tydelig nok?
Ja visst, sir.
- Sikkert. Dette takler jeg. - Hva?
Du har virket fjern i de siste ukene.
Du er kul.
Du er verdens kuleste dame.
Det vet jeg.
- Jeg har noe å tilstå. - Å, jeg elsker tilståelser.
Vet du at du er kjempegod til å lytte?
Den lille rynkingen i øynene når du smiler.
Den anerkjennende nikkingen.
Du lar folk fortsette å tro at du er helt enig i alt.
Uten å si et eneste ord selv.
- Hvordan er moren din? - Moren min?
- Moren min er død. - Så leit.
Hun var fra en liten landsby i nord. Hun fikk ingen skolegang.
En veldig from katolikk. Hun utrettet mirakler på kjøkkenet.
- Særlig med blekksprut. - Blekksprut?
En god lærer for sønnen sin.
Vi har visst ingenting til felles.
Likevel sier de at for at en mann skal tiltrekkes av en kvinne,-
må hun ha minst én stor ting til felles med moren.
- Kanskje det ikke stemmer? - Kanskje det gjør det?
Trinh, en jente jeg datet i Saigon...
Hun uttalte vokalene som min mor.
Og Nicole, kjæresten min da jeg studerte i USA,-
hadde lange fingre, akkurat som mamma.
Og du, du og moren min...
Dere har en stjålen form for optimisme til felles.
Det er tåpelig, men likevel storslått.
- Miss Mori, jeg tror... - Sofia.
Vi har ligget sammen en stund nå.
Sofia...
Jeg tror at jeg er forelsket i deg.
Din snik! Du stjal tilståelsen min.
Hør her, om vi får et forhold...
- Har vi ikke allerede det? - Et med følelser.
Nå ligger vi bare sammen.
Jeg er 46 år. Jeg har gjort ting på min måte hele livet.
Det endrer seg ikke nå. Forelsk deg på eget ansvar.
Den eneste kjærligheten jeg tror på, er fri kjærlighet.
Med andre ord er denne kjærligheten...
...fri.
Hei sann.
Dette er Bon.
Å, din blodsbror.
Skulle du ikke ta en drink med Hao?
- Jeg gikk ikke. - Hvorfor?
- Fordi generalen... - Hva? Hva med generalen?
- Han ba om hjelp. - Hva for noe? Fra deg?
Til butikken han vil åpne.
Sendte han deg til å handle?
Til sjappa hans. Spritsjappa.
Det viser seg at generalen skal åpne en spritsjappe.
Mon cher neveu, det gleder meg å høre at du...
Fokuser. Ikke undervurder generalen.
Husk hvordan han svelget sin forakt for din bakgrunn-
da han innså at han kunne bruke deg?
Han gjør hva som helst for å få viljen sin.
Du avskrev ham...
Stor feil.
Vi sporer kommunikasjon med kontaktene hans.
Vær forsiktig, min venn.
Hvem kjenner meg så godt?
Du har vel aldri henrettet noen på gaten?
Jeg sier ikke at jeg har det.
SLAKTER
Men måten vi gjorde ting på i Saigon...
Hvordan kan du være så treg?
Det er skrevet på engelsk. Det kan være en rasist.
Nei, noen prøver å svekke meg hvor enn jeg går.
Det kan være armeneren fra spritsjappa på hjørnet.
Å, mener du at den armenske spritsjappe-eieren i Los Angeles-
rottet seg sammen mot meg-
og fikk kvinnene i leiren i Arkansas til å kaste tøfler på meg!
I dag har du sjansen til å gjeninnføre mitt lederskap-
som min kommunikasjonssjef.
Hva behager?
Jeg har nettopp utnevnt deg.
Få bort pistolen!
Hei!
Hvordan kan han være så glad?
Hvordan kan de være så muntre etter å ha forlatt hjemlandet-
som kujoner for å komme hit?
- En gang var de soldater. - Demp deg.
Hvorfor er den jævelen så feit?
- Han har alltid vært feit. - Ikke så feit.
Smil.
Kom igjen, da!
Hva er alle disse bildene til?
Hva er så flott med denne festen for en gjeng kujoner?
Generalen ga meg en ordre.
Smil, din drittsekk!
Kom igjen, Bon.
Generalen sa at festen skulle bli grunnvollen til vårt andre hjemland i USA.
Man kan ikke ha to hjemland.
Et hjemland fins det kun ett av.
Ser man det! Tran Thuyet Son.
Det er en stund siden noen har uttalt navnet mitt med perfekt aksent.
Jeg går under navnet Sonny nå.
Som Sonny Bono?
Når sås vi sist? På seminaret for den vietnamesiske studentforeningen?
- Der vi hadde en meningsutveksling... - Vi kranglet om Ho Chi Minh-sitatet.
"Ingenting er mer verdt enn uavhengighet og frihet-
og dets bruk i forhold til vår nasjon."
Du ble opprørt og skrek: "Ingenting! Ingenting!"
Du kastet læreboka av gårde.
Du ødela bokryggen.
Vet du hva? Den gangen så jeg på deg som en CIA-sponset student.
Veldig morsomt.
Hva bringer deg hit? Unngår du regntiden for å få deg litt California-sol?
Ja, jeg innrømmer at min side tapte. Er du fornøyd nå?
Ikke fornøyd akkurat, men de kan prøve seg på uavhengighet og frihet-
nå som USA endelig har trukket seg ut.
Skal du ikke dra tilbake og bygge opp landet, da?
Det stemmer. Du er amerikansk nå. Ikke vondt ment.
Jeg har full rett til å mene noe om hjemlandet mitt.
Jeg er like vietnamesisk som deg.
- Fordi du beholdt etternavnet? - Faktisk...
Jeg er mer vietnamesisk enn deg. Rent biologisk sett.
Ikke vondt ment.
- Så hvorfor er du her? - Det menneskelige aspektet.
Ingen sak er for liten.
Forresten, det navnet...
Jeg forstår patriotismen, men i USA er ikke gult noe positivt.
Som urin.
Som asiatisk butikkeier skyter han seg selv i foten.
Ikke si det til generalen.
Jeg får ta noen sitater.
Det er mer der det kommer fra.
Jeg vet at det har vært øyeblikk med motløshet.
Hvordan vet jeg det? Fordi jeg har vært sammen med dere.
Dere har hørt alle ryktene. Jeg skal ikke avkrefte dem.
Etter at jeg kom til dette landet...
...har jeg vært... jeg vil nærmest si i villrede fra morgen til kveld.
Til slutt sa min kone noe som traff meg hardt.
Jeg åpnet søppelkassen for å kaste spritflaskene mine.
Da slo det meg for et sløseri det var.
Nå ser dere den logiske konsekvensen av den åpenbaringen.
Kvitt deg med vanen, ikke flaskene.
Hva var det så min kone sa den dagen?
Hun sa:
"Kjære, husk hvem du er."
Hæren vår tapte.
- Andre som vil forlate skipet? - Dette skipet synker ikke.
Dere har sikkert sett den ondsinnede skriblingen-
på veggen til dette etablissementet.
Nok en gang blir bildet til den beryktede fotografen-
brukt mot oss-
for å få oss til å fremstå som slaktere!
Det er slik USA ser på oss.
Men vi vet at det er løgn!
Vi vet at mannen som ble skutt, var en morder.
Og nå er det en av våre egne...
...som bruker bildet til å fortelle den samme løgnen!
- Utrydd kakerlakken! - Drep slangene!
- Utslett parasitten! - Kutt strupen på ham!
Kutt strupen på muldvarpen!
- Hvem tror du at det er? - Hvem da?
Hvorfor tror du at vi venter her? Spionen. Jeg mener spionen.
- Jeg bryr meg ikke. - Det ser jeg.
Men uansett hvem han er, så må han drepes.
Takk for ditt utførlige svar.
Vel, nå er vi her.
Jeg har sett nyhetsbildene av det siste helikoptret-
ta av fra den amerikanske basen om og om igjen.
Jeg håpte å se deg.
Beklager at jeg ikke tok kontakt. Hele evakueringen var et helvete for meg.
Jeg fikk ikke med meg Ý Vi. Huset hennes var tomt.
Jeg kjørte rundt på generalens Harley-
og lette etter henne på alle gatehjørner, i alle bakgater...
Til ingen nytte.
Det siste helikoptret skulle dra.
Jeg har ikke grått over en jente på 30 år, men Ý Vi...
Det var leit å høre.
Ja. Så...
Det har vært litt av et kaos. Alle kollegaene dine baksnakker hverandre.
Bare en spion sier at det ikke fins noen spion.
Se på denne gaven Claude ga meg. En .44 Auto Mag.
Har noen noe imot en liten drink? Det ser ut som du trenger det.
Det er major Oanh.
Oanh?
En spion?
Hvilken av de to Oanh-ene? Spisepinnen?
Melbollen.
- Feite Oanh? - Ja.
Hvor har du denne ideen fra?
Han er involvert i noen forretninger.
Hva slags forretninger?
Det har noe med søtsaker å gjøre.
Søtsaker?
Han har kontakter i Saigon. Han sa at han brukte bakgrunnen sin-
fra sikkerhetspolitiet for å få tak i dem.
Feite Oanh mottar uskyldige søtsaker.
Ingen ville mistenke noe.
Farens foreldre er fra Kina.
Alle vet at man ikke kan stole på den rasen.
- Det smaker ikke som en beskjed. - Han er for feit til å være spion.
Det kan så være.
Men det fins fordeler ved en spion som ser harmløs ut, så...
Vanskelig å si. Vi kan jo sjekke med Saigon?
Tro det eller ei, ble ditt navn nevnt.
Jaså?
Ja. Det er morsomt, sant?
Ja, veldig morsomt.
Forresten, behandler professor Hammer deg godt?
- Ja visst. - Flott.
- Kan jeg spørre om noe? - Klart det.
Hvorfor fikk du ikke familien til generalen ut tidligere?
- Han ventet ved telefonen. - Det vet jeg.
Vet ikke. Jeg ville at han skulle være takknemlig overfor USA.
Noen ganger må man minne folk på hva de skylder en.
God natt, gutt.
- Ikke tenk på det. - Jeg tar telefonen.
Overse det. Det går fint.
- Nei! Jeg er fortsatt på jobb. - Jeg kom nesten.
Orientalske studier. Avdelingslederens kontor.
Ja, det stemmer.
Ja, et øyeblikk.
Han sier at han er sjefen din.
- Hva? - Var ikke jeg det?
Hallo?
Husker du vår kinesiske venn?
Han som liker søtsaker?
Jeg undersøkte litt. Det viser seg at slektningene hans-
er trygge og gjør det ganske godt.
Imens har alle våre slektninger blitt buret inne-
i de såkalte omskoleringsleirene!
Vi sulter og dør!
Gjør jobben din!
DREPE
BURDE JEG DREPE MAJOREN
Drep ham, for faen. Din idiot! Det er ikke sånn man stikker!
Hardere!
Dø!
- Spis. - Jeg er ikke sulten.
- Du må spise. - Jeg må ingenting.
- Spiser du ikke, blir du syk. - Så dør jeg. Flytt deg.
- Når dusjet du sist? - Husker ikke.
- Har generalen kommentert stanken? - Aldri. Flytt deg.
Du stinker som en rotte. Tenker du aldri på den du bor med?
Ja, som da du kom hit for å ligge med hun japanske dama?
- Kinesiske eller koreanske. - Det er en privatsak!
Jeg måtte tåle at du drev med den dritten foran kona og gutten min.
Ikke her.
Vi gjorde det på soverommet.
Bon. Bon, vi må dra nå.
Bon. Vi drar.
Hør her. Jeg trenger din hjelp.
Major Oanh er en muldvarp.
Sier hvem?
Det sier generalen.
Hvilken Oanh? Melbollen?
BURDE JEG DREPE MAJOREN
Burde jeg drepe majoren?
Det kan jeg hjelpe deg med.
Norske tekster: Mille Marie Myhre