- Herbert? - Bliv nede. Bliv nede.
Nej, Herbert. Jeg kan ikke. Hvor er vi?
Lad mig tænke.
Vi kan ikke blive her. Vi må af sted nu.
Nej.
- Jo, vi må af sted nu. Kom her. - Nej. Nej.
- Kom nu. - Jeg kan ikke. Nej!
Jeg kan ikke være i denne tilstand af at være eller ikke være -
- som om jeg er et menneske, der bare overlever!
Du skal høre på mig! Jeg må ... Vi skal tilbage til den, jeg var.
- Nej. Hør på mig! - Rend mig!
- Din regering er faldet! - Slip mig!
Hallo! Hallo! Det er slut!
Er du med? Min elskede, se på mig. Det er slut.
- Slip mig, dit svin! - Hallo!
Nej!
Nej ...
Se på mig, min elskede. Du har ingen magt længere. Er du med?
Du er i min verden nu. Jeg er soldaten, ikke også?
Hvis du vil overleve, så hører du på mig. Er du med?
- Tag min hånd. - Ja. Jeg er med.
- Min elskede, er du med? - Ja, min elskede. Ja.
EUROPA
Fra nu af skal du tænke som en soldat. Er du med?
- Er du med? - Ja.
Vi overgiver os aldrig af egen fri vilje.
Hvis vi bliver taget til fange, gør vi modstand og gør alt for at flygte.
Hold dig tættere på.
- Er du med? - Ja.
Men hvis vi kunne få et kamerahold eller noget på de sociale ...
Vi er færdige med det lort!
Hvis mit folk bare kunne se mig.
Ingen må se dig. Så vil de melde os.
Vi skal have dig ud, forstår du?
- Kina! De har altid været gode ved mig. - Glem det!
Kina er derovre. Vi er her. Kom.
Så Rinnburg da.
Min loyalistiske højborg. Der kan vi konsolidere støtte.
Rinnburg er i den anden ende af landet. Vi er til fods, og de jager dig.
- Så finder vi en flyveplads. - Den har de nok overtaget.
Så får vi bare et fly til at hente os. Hvor svært kan det være? Vi finder et fly.
Hvordan, Elena? Hvordan?
Det ved jeg sgu da ikke. Jeg gør det bare.
Hvad er det?
"Vernhams regime er blevet besejret. Landet er jeres."
"Ignorer nyheder om det modsatte."
"Alle funktioner vil snart blive genoprettet af Westgates modstandshær."
De kan fandeme rende mig!
Til helvede med dem for det, de har gjort mod mig, de lede fisser!
Hold kæft! Hold kæft!
Nicky! Nicky ...
Jeg ved, hvor han er. Jeg ved, hvor han bor i Schweiz.
Ja. Vi finder en telefon og ringer til ham, og så sender han hjælp.
Ja, netop, Herbert. Vi har en plan.
Ja, vi skal bare finde en telefon.
Hvor er vi?
Det ved jeg ikke.
Duk dig.
Duk dig. Hurtigere.
Mine folk er tæt på. Det ved jeg.
Vi må finde et skjulested til dig. Kom nu.
Banker vi bare på? Ingen kan afvise mig, når de ser mig.
Hvad? Hvad er det?
Hæren! Herbert, det er os.
Der er udgangsforbud.
Vi kan ikke garantere sikkerheden for dem, der er ude efter klokken 21.00.
Enhver, der huser Elena Vernham eller medlemmer af Vernhams regime -
- vil blive pågrebet eller skudt på stedet.
Mobilnettet vil være nede indtil videre.
- Ingen mobiltelefoner. - Glem det.
- Måske virker fastnettet. - Elena? Se på mig.
Vi må finde et skjulested til dig, hvor ingen andre ville gå hen.
- Er du med? - Ja.
Ingen mad, intet vand, ingenting.
Der er kun en masse af de skide digtsamlinger.
Jeg sagde til Nicky, at det er en meningsløs genre.
Firs ord af noget fordrukkent pladder om et skide piletræ.
- Elena. - Hvad?
Ville du virkelig gøre det?
- Gøre hvad? - Gøre mig til kansler.
Ja, selvfølgelig.
Det var jo hele planen, ikke?
Var det?
Det var jo lige ved at ske, ikke? Jeg sagde det.
Nej, du sagde det ikke. Du tøvede.
- Gjorde jeg? - Ja, du gjorde.
- Nej, jeg... - Du skal ikke spille skuespil.
Herbert.
Se på mig og sig, at jeg ville forråde dig.
Du kan selv sige det.
Sig det.
Jeg ville aldrig forråde dig.
Godt.
Kom. Slap af.
- Jeg kan ikke gemme mig i skyggerne. - Det skal du.
- Det kan jeg ikke. Jeg må gøre noget.
Mit folk er derude. De vil hjælpe mig. Vi må finde nogen.
Hej, min ven. Glædelig jul.
Undskyld. Var jeg ...
Nej. Du har ikke gjort noget forkert.
Kan du give mig og min ven et lift?
- Jeg er sent på den. - Det er ikke så langt.
Vejene er ikke sikre, og mit hjem er ødelagt.
- Jeg vil bare hen til min bror. - Prøv at høre. Det er jul. Kom nu.
- Ja, ja da. - Godt. Nu kommer min ven.
- Vorherre til hest! - Vi kører bare med.
Nej, nej, nej, nej.
Hvad er dit navn, min kære? Hvad er dit navn? Hvad hedder du?
- Gregor. - Gregor, Gregor.
Hør på mig. Jeg taler som din kansler. Tænk ikke på udgangsforbuddet.
Sluk for larmen i dit hoved, Gregor. Du ved, du kan stole på mig, ikke?
Når alt det her snart er overstået, vil de sige dit navn.
"Gregor, manden, der kørte hende. Frelseren. Færgemanden."
Gregor, hør på mig.
Alt, hvad du ønsker for din fremtid og din familie, vil du få.
Du bliver en helt.
Helte er nogen, vi husker, ikke?
- Har du en telefon? - Og helte låner folk deres telefoner!
Min ven! Vent!
Pis! Pis!
- Stop. - Elena!
Elena!
Det er kraftedeme løgn!
- Vil du hjælpe din kansler? - Ja, frue. Hvor skal De hen?
Hjem til dig, om du vil være så venlig.
Frue, det ville sateme være den allerstørste ære!
Vorherre i skuret! Også dig?
Vi må hellere tage en anden.
Nej, nej. Korporal, min korporal. Jeg er jeres mand.
- Ja, han er vores mand. - Han er fuld.
Ind i bilen. Ikke mere brok.
Er du sikker på, du kan køre?
Jeg er den bedste chauffør i Øst-Ganz.
For min engel.
Du har min evige taknemmelighed.
Du godeste, er det muligt? Hvordan kan De sidde her med mig?
Er dit hus sikkert?
Ja, ja.
Meget rent sted. Vi drikker en skål og fejrer jul!
Hvad hedder du, min ven?
Tomas. De kalder mig Hanen, men De kan kalde mig, hvad De vil.
Der! Se der!
Tomas, har du tilfældigvis en telefon?
Ja, jeg har en telefon derhjemme. Den er De velkommen til at bruge.
Se nu på vejen!
Jeg er Deres, min søde engel.
- Du sagde, du havde et hus. - Ja.
Mit store, dejlige hus med alle mine fede naboer.
- Det er for offentligt. - Bare rolig.
I min lejlighed er der kun mig. Jeg følger jer op. Vent lige.
Jeg finder noget tøj, så De kan forklæde Dem.
- Vi er fremme. - Ja. Godt. Godt.
- Vi klarede det! Vi gjorde det. - Ja, Tomas.
Flot klaret, min kære ven.
Ja. Min elskede.
For fanden da!
Jeg stoler ikke på ham. Han kludrer i det.
Nej, han er præcis, hvad vi skal bruge.
Han er den perfekte idiot. Han vil gøre alt for mig.
Tidligere kansler Elena Vernham er nu på flugt fra loven.
Hvis du ved noget om, hvor hun er -
- så indberet det med det samme, og modtag din belønning.
Loyalister tolereres ikke.
Vernham-partisanerne mister støtte.
Den tidligere kansler kan ikke gemme sig. Hun vil blive fundet og retsforfulgt.
Der er ingen grund til at lytte til de løgne.
Pis!
Herbert, hvad er der?
Goddag, de damer. Hvordan går det?
Farvel.
Værsgo. Her er noget af mit tøj. Værsgo.
Her er en falsk pels fra min døde mor, den gamle kusse.
Gud velsigne dig, min kæreste ven.
Nej, De er min kæreste ven. De er vores skytsengel.
Duk dig.
Hvilken side er de på?
Her? Alle sider. Sådan er det alle vegne.
Kom nu, skynd dig.
Bare mennesker.
Gå ind! Gå ind.
Jeg kan ikke takke dig nok, Tomas.
Du vil blive husket som en mand, der reddede et land.
Vil jeg? Det kunne jeg da godt tænke mig.
Du må ikke sige til nogen, at hun er her. Er du med?
- Ikke en eneste. - Ja, selvfølgelig.
Jeg sagde det kun til min mor. Og min far.
Og min bror og min søster og min søsters brors pik.
I skulle se jeres ansigter!
Det var for sjov!
- Skynd dig. - Ja, ja.
- Så er vi her. - Ind med dig.
- Kender du den kvinde? - Hvem?
- Hende overfor. - Nå, Greta. Hun vil gerne kende mig.
Hun har stirret på min pik, som var den en blommedessert.
- Kan du stole på hende? - Ja, selvfølgelig. Helt sikkert.
Tomas, min sødeste ven, du nævnte, at du havde en telefon?
Ja. Absolut. Den er lige her.
Vil I have en cognac? Skal vi skåle? Det vil jeg gerne.
- Herbert. Herbert. - Den står lige der.
- Sig mig, virker den? - En rigtig god telefon. Vent og se!
Tomas ... nej.
Nej, Tomas, døren smækkede.
Din skide so! De hænger dig som en pølse! Bare vent!
- Nej, Tomas! - Luk så op!
Nej. Jeg forlanger, at du åbner døren med det samme!
Tomas. Nej, Tomas!
Min Tomas, min elskede. Min engel.
Jeg ringer til min fætter i sikkerhedstjenesten!
For fanden, Herbert! Vi må finde nogle ...
- Du er en djævel! - Luk så op!
- Du vil blive dømt til helvede! - Røvhul! Du tog min pistol!
Du dræbte mit land, og nu dræber jeg dig!
Luk så op! Jeg slår dig ihjel!
Pis!
- Herbert, Herbert! Åh gud, åh gud! - Væk! Væk!
Åh, Herbert!
Min ven, gæt, hvem der er i mit soveværelse.
Jeg sagde det jo! Hvad?
Er det forbi?
Nej, vi finder en udvej som altid.
- Nej. Jeg er død. - Nej!
- Jeg er død. - Nej, du er ej. Stop det!
Jeg er død! Jeg kan lige så godt bare dø!
- Stop det! Elena, hvad laver du? - Jeg kan ikke.
Hør! Hør nu. Se på mig.
Elena, lov mig aldrig at gøre det. Lov mig det.
De er på vej!
- I forbandede svin! - Hold kæft! Jeg slår dig ihjel!
Du stjal vores penge! Giv os vores penge tilbage!
Herbert. Nej. Al den kærlighed, jeg gav dem.
Det er din skyld!
- Al den kærlighed, jeg gav dem. - Jeg vil danse på din grav!
Nej.
Nej, nej, nej. Jeg skal ikke ...
Jeg taler ikke med forræderiske spionfisser.
Den tidligere kansler nægter at tale civiliseret med os andre.
Hvor er anklageskriftet? Med hvilken ret står du her?
- Du har ingen ret. - Tag hende. Han bliver.
- Hold dig i ro! - I må ikke gøre ham noget!
Elena, tal ikke med dem! Hør på mig! Fortæl dem ikke noget!
- Gør ham ikke fortræd! - Elena!
Så klipper jeg dine nosser af med en saks!
- Elena! Elena! - Herbert!
Elena!
Du skal svare på vores spørgsmål nu.
Nej. Det vil jeg bestemt ikke.
Skriv, at den tidligere kansler nægter at besvare folkets spørgsmål.
Jeg kun vil stå til ansvar over for arbejderklassens delegerede i parlamentet.
- Parlamentet er blevet opløst. - Det kan kun jeg gøre.
Sikkerhedstjenesten og WRA -
- er gået sammen i et nyt regeringsorgan, Den Nationale Frihedsfront.
Den Nationale Frihedsfront? Det er der jo ingen, der ved, hvad er. Det er til grin.
- Vi læser dine forbrydelser op. - Jeg har ikke begået nogen!
Tiltalte har begået følgende forbrydelser.
Tiltalte? I skide pattebørn!
Har opført sig despotisk og kriminelt.
Myrdet tidligere kansler Edward Keplinger.
Skaffet luksuriøse madvarer fra udlandet, mens folket levede af 200 gram om dagen.
Indiskutable løgne, der ikke ville blive anerkendt ved et internationalt organ.
- I er ynkelige, beskidte små mænd. - Og endelig folkedrab.
Du lider af vrangforestillinger.
Hørte du anklagerne? Har du forstået dem?
- Nej, jeg har ikke forstået et ord. - Svar mig. Svar mig.
Nu hører du efter, din psykopat! Jeg prøvede med dig!
Igen og igen prøvede jeg at få din krøllede hjerne til at tænke lige -
- men nej, du ville ikke lytte!
Det var skimmel og overgangsalder -
- og "Knep mig, far" op og ned ad stolper!
Så nu ...
Nu skal du betale prisen og stå til ansvar for dine forbrydelser.
Nej, du skal stå til ansvar for det forræderi, du har begået.
Jeg skal slæbe dit rådne lig til folkets palads.
Hvad gør du ved hende?
Før mig til hende nu. Kom så.
Ved du, hvad hun lige har gjort derinde?
- Hun har forrådt dig. - Rend mig.
Hun giver dig bodsskjorten på. Du skal bære skylden for hendes synder.
"Slagteren fik mig til det."
Vi kender sandheden, du og jeg. Hun er ikke rigtig i hovedet, vel?
- Er det faderen? - Hov, hov!
Gud ved, hvad han gjorde ved hende.
De siger, han stak sin pik i hendes mund.
Hold kæft! Hold kæft!
Det er også lige meget. Hun er uhelbredelig.
Hun brugte dig til at afstive sit ego, og nu dør landet.
Hun er ved at slå os ihjel.
Tusindvis, overalt.
Fædre, mødre, sønner. Arbejderne. Dit folk.
For ingenting. Af ren og skær stolthed.
Det ved du også godt, ikke?
Det gik jeg ud fra, du hele tiden vidste.
Jeg er ikke din plageånd.
Jeg er her ikke for at få noget ud af dig.
Men jeg så det hele fra sidelinjen. Det gjorde vi alle.
Hvordan hun sårede dig. Bedragede dig.
Alle ydmygelserne.
Hun spærrede dig inde, torterede dig, skiftede mening og kaldte det kærlighed.
Hun overbeviste dig om et dybt, ældgammelt bånd, du ville være fortabt uden.
Det har hun gjort ved os alle.
Hun holdt os fanget i hendes kærlighed.
Men nu er det forbi.
Tiden er inde til, at du afsværger hende. Offentligt. Ikke?
Så kan du redde selv.
Hvad sker der? Jeg forlanger at få at vide, hvad der sker.
Det, vi forventede. Din store okse har forladt dig.
Han siger, du forgiftede hans hjerne.
Hvad siger du til det?
Det ville han aldrig sige.
Alle har forladt dig, Elena. Du er helt alene.
Du er nødt til at samarbejde. Fortæl folket sandheden.
Indrøm dine forbrydelser offentligt. På fjernsynet.
På fjernsynet. Javel.
Du har brug for mig, ikke?
Nej, det har jeg ikke.
- Derfor er jeg i live. - Nej.
Vi tror på princippet om en lovlig magtoverdragelse.
Og du har brug for, at jeg sælger det, dit svin.
- Du har ikke flertal, vel, grisebasse? - Tværtimod.
Du har en ødelagt valgkreds, ikke, grisebasse?
Millioner af mine tilhængere i Rinnburg og i bjergene -
- vil aldrig give dig og din Nationale Frihedsfront moralsk autoritet.
Du har ikke engang Amerika, vel? Kom nu. Indrøm det bare.
Vi har al den støtte, vi behøver.
Hvis det var sandt, stod du og brændte mine knogler nu.
Nu samarbejder du, eller du får med mig at bestille!
Du kan ikke engang bestille en skide omelet.
Godt.
Hvad sker der? Hvad er det?
FARE: SORT SKIMMELSVAMP
Nej!
- Hjælper du mig så? Hvad? - Ja, ja, ja!
- I dag? Det skal være i dag. - Ja! Ja, ja!
Skriv, at den tidligere kansler har indvilget i at samarbejde.
- Hører du efter? - Ja.
Nu gør vi sådan her.
Vi får dig ud herfra, ikke? Så kører vi dig til parlamentet.
Vi samler tv-stationerne -
- og så tilstår du dine forbrydelser over for folket.
- Er vi enige? - Ja. Ja.
Skriv, at den tidligere kansler indrømmer sine forbrydelser og vil tilstå.
Vi gør det meget transparent.
Vi gør det lovligt, fordi vi ikke er slagtere.
Vi er forfatningens tjenere. Kom.
Støt dig til mig, Elena.
Vi vasker dig først, så du er præsentabel.
Jeg forsøger ikke at ydmyge dig, Elena.
Korporal Zubak vil naturligvis få en retfærdig dom. Ligesom dig.
Når du tilstår...
Fri bane!
Kom så!
Vi flytter dig nu.
Af vejen.
Nej! Nej!
Nej!
Hvor er vi?
VERNHAM SKAL UD
Hvor er vi? Hvor fører I mig hen?
Skal vi ud at flyve?
- Kom ud nu! - Kom så! Af sted!
- Kom så. - Flyt dig.
Af vejen.
- Flyt jer. - Af sted!
Af sted!
- Er du kommet noget til? - Nej.
Hvordan ... Hvad ... Hvor er vi?
Det ved jeg ikke.
Det er amerikanerne. Jeg ved det.
Jeg har ikke fortalt dem noget. Jeg forrådte dig ikke.
- Nej! Herbert! Herbert! - Elena! Elena!
Herbert! Nej!
Hvad?
Godt.
Godt. Jeg beklager den hårde medfart.
Har De det godt, frue?
Hvad tænker jeg dog på? De må være udmattet.
Hvad er det her?
- Er vi alene? - Her, sid ned.
Er det forbi? Er det?
Hvis det er, skal jeg tilbage til paladset.
Hvis det ikke er forbi, skal jeg til Kina.
Jeg skal til Kina med en garanti mod udlevering.
Forstår du det? Jeg skal bruge det nu, Emil.
Jeg kræver ... Jeg skal bruge det nu.
Frue, jeg beder Dem. Sid ned.
Gud, hvad siger man?
Det giver mig kvalme, alt det, de har gjort mod Dem.
Ydmygelsen.
Utaknemmeligheden. Det er skruppelløst.
Fortæl mig, hvad der sker.
Er jeg i live? Er jeg død? Hvad fanden er planen her?
Hvor er vi?
Borgerkrigen raser, men ingen har vundet endnu.
Det balancerer på en knivsæg.
Oprørerne trænger frem, men de er bløde i kanterne.
Deres loyalister holder minerne, bakkerne og det meste af hæren -
- men alt kan ske.
Jeg forbliver neutral. Partiskhed er dårligt for forretningen.
Men jeg kan se, at situationen skriger på autoritet.
En følelse af, at et ægte menneske bestemmer.
En med talent.
- Et velkendt ansigt. - Javel.
Godt ... Så kan vi ikke spilde tiden. Emil, hør godt efter.
Nej, nu er det Dem, der hører efter. Deres overlevelseschancer er minimale.
De er helt afskåret. De er en baby på en isflage.
De har brug for en buffer.
Ikke en ven eller synlig allieret -
- men et godt, stærkt dige til at forhindre lortet i at skylle ind.
Ja. Kina.
Nej. Dertil er De alt for varm en kartoffel.
Det står også klart for mig nu, at Kina udgør en fare i regionen.
- Gør det? - Ja.
Det burde De også indse.
Vesten ville hilse en bølgebryder i regionen velkommen.
En, der kan tale hårdt til Kina.
Med vores ressourcer og vores nyfundne kobolt ...
Nej. Jeg stoler ikke på dem.
Det er ikke ualmindeligt at skifte mening.
Ikke offentligt selvfølgelig -
- men hvor disse ting sker, i mørket.
Lidt materiel støtte ad andre kanaler, der vil hjælpe krigsindsatsen.
Og stille og roligt ændrer prioriteterne sig. Sanktionerne blødes op.
Den nye præsident falder til i Det Hvide Hus -
- og pludselig er vi tilbage ved det gamle forhold.
Hvad siger du, Judith?
- Vil den nye administration synes om det? - Det er muligt.
Hvis vi ser ændringer og forsikringer.
Ja, ændringer.
Hvad siger De, Elena?
Vi kan også lade det ligge for nu. Vi slukker. Foreløbig tak.
Vi får Dem vasket, og så taler vi om næste skridt.
Her er sikkert. Sikre lokaler. Ren luft.
Der er et sidste element, frue.
Han skal selvfølgelig væk.
- Hvem? - Det fungerer ikke med jer to.
Deres problemer begyndte med ham. Er De klar over det?
Og hvis jeg modsætter mig?
Jamen gør endelig det.
De må gøre, som De vil.
De har kontrollen her.
Nå, men gå bare ind og frisk Dem op.
Forlig Dem med tanken.
Så strammer vi det hele op.
Hvad sker der, Elena?
Herbert, sæt dig ned.
Fortæl mig, hvad der sker.
De er her, amerikanerne. Med Bartos,
De er kommet for at tage vores land fra os.
De vil have mig til at knæle og være ansigtet udadtil.
Hvad sagde du til dem?
- Min elskede, jeg... - Elena, du skal ikke spille skuespil.
- Hvad blev I enige om? - Ingenting. Ingenting.
Jeg er ikke gået med til noget.
De kan ikke skille os ad. Det kan de ikke, vel?
Herbert, sig det. Sig det.
De kan ikke skille os ad.
Nemlig. Nemlig, og jeg har en plan.
Vi vil kæmpe mod dem til døden, du og jeg, sammen.
Ja, vi danser til deres pibe i starten, men kun et stykke tid.
Når de vender ryggen til, sætter vi et modangreb ind fra vores folk.
Så fængsler vi Bartos og fordeler hans rigdomme til de fattige.
Og så bygger vi det.
Vi bygger det hele igen.
Fra vores jord.
Det gør du og jeg sammen, og vores drømme vil vare evigt.
Herbert.
Jeg vil kæmpe mod dem til døden.
Ja.
Jeg elsker dig.
- Du må være træt. - Ja. Det har været en hård tur.
- Du kan sove nu, min elskede. - Det ved jeg godt.
Vi vil sove, og vi vil drømme.
Og så får vi alt det her til at forsvinde.
Hvad er der?
Jeg ved det ikke. Det er bare ...
Alt det arbejde, det kræver at blive gammel.
Alle de år.
Og så en dag ...
... bliver ens værste frygt til virkelighed.
Men man er stadig det samme barn.
Herbert?
Jeg er glad for, at du kom.
Det er jeg også.
Jeg havde brug for dig. Det havde jeg virkelig.
Det er, som du sagde, da vi mødtes.
"Vi hører sammen."
Jeg er bange.
Det skal du ikke være.
Jeg er her.
Værsgo, min elskede.
Tak.
Og Karla ville høre, om du stadig foretrækker laks i aften?
Ja, fint.
Dejlige, lækre dame.
Din niende sejrsdag. Hvor fanden bliver tiden af?
Ja, det er utroligt.
Men må jeg sige, at du ser ret stærk ud, min elskede.
Tak.
Jeg mener det.
- I betragtning af ... - Af hvad?
Det vanskelige emne.
Annus horribilis.
Ja.
Men nogle gange undrer jeg mig.
Hvad handlede det om, tror du?
Alt det ...
Det hele?
Jeg vaklede vist lidt.
Javel.
Mine kære.
Sikke en herlig aften.
Jeg er så glad for, at I er her til dette års sejrsdagsfest.
Men lad os tænke et øjeblik på de begivenheder, der førte os hertil.
Vores kærlighed blev sat på prøve.
Vores tro på vores livsstil blev næsten knækket.
Nu kender vi mørkets kræfter, der førte os dertil.
Keplinger og den yderste venstrefløj.
Den korrupte sikkerhedstjeneste og selvfølgelig den kinesiske trussel -
- som stadig prøver at overtage Europa med deres totalitære økonomi -
- og kræftfremkaldende 5G-teknologi.
Og ja, selv folk i min egen regering.
Personer, jeg værdsatte.
Personer, der hævdede at have det arbejdende folks interesser på sinde.
Folk, der i sidste ende ikke var til at stole på.
Jeg er taknemmelig for, at jeg kunne se deres sande natur -
- før det var for sent.
Jeg fik afværget katastrofen.
Men nu står vi ved begyndelsen på en ny æra.
Et nyt Europa.
Vi kan se tilbage på tidligere splittelse og uro -
- ikke som fejl, men som noget, vi kan lære af.
En mulighed for helbredelse og vækst.
Det er stadig min største ære at lede jer på denne rejse.
Jeg er ingen uden jer.
For alt, hvad jeg er, er jeg gennem jer.
Så jeg velsigner jer alle.
Og jeg velsigner vores kærlighed.
Altid.
Jeg elsker dig!
Oversat af: Neel Rocco