Kandžiojimasis nebūtinai reiškia agresiją.
Sapnai apie partnerio kandžiojimą...
PO ŠEŠIŲ MĖNESIŲ...
...gali rodyti troškimą siekti intymumo.
Taip, bet aš... jai pirštus kandžiojau labai stipriai.
Vos jų nenukandau.
Ne.
Marina yra sapnų aiškintoja
ir sako, kad kandžiojimo nereikia suprasti tiesiogine prasme.
- Juk taip? - Būtent.
- Taip. - Taip.
Tad kandžiodamas jos pirštus, jūs jaučiat slaptą poreikį
ne žaloti, o sukelti pasitikėjimą.
Elena sapne juk neišsigandusi?
- Ji apimta siaubo. - Aišku.
Tai irgi normalu.
Jūsų sąmonė meilę prilygina skausmui,
o sapnai jums yra saugi vieta visa tai įveikti.
Taip.
Taip, ko gero.
Gerai. Taip.
Šiandienos namų darbai tokie. Pasistenkit ištaisyti tai, kas iš tiesų žeidžia Eleną.
Jei norit, įsikiškit jos pirštus į burną, bet nekąskit.
Galvokit, ką reiškia būti pažeidžiamu su ja ir ją apsaugoti.
O tada pažiūrėsim,
ar tai sukels grįžtamojo ryšio ciklą jūsų sapnuose. Gerai?
- Taip. Tai labai gerai. - Puiku.
Nesikandžiok.
Nesikandžiok!
Šaunuolis.
Nesikandžiok.
Nesikandžioju.
Mano brangusis.
Nuostabu.
Kas yra?
Tai, ko gero, "Kerbal Haitsas".
Jie artėja.
O ne.
Turiu galvoj ne sukilėlius.
O tave.
Kas yra?
Tiesiog...
Tiesiog iš galvos neina jo žodžiai.
Kieno?
Keplingerio?
Dieve, ne. Neimk į galvą jo paistalų.
Liaukis. Jis mirė. Jo nebėra.
Elena, aš vėl tai padariau.
Ką vėl padarei?
Ką?
Nuskriaudžiau žmogų, kad tu mane mylėtum.
Herbertai.
Jis buvo tikras bjaurybė,
kuris kalbėjo viską, ką sugalvojo, kad tave suvedžiotų.
Klausyk. Kaip tau toks pasiūlymas?
Tu būsi toks, koks esi, ir aš būsiu tokia, kokia esu.
Gerai?
Du puikiai sutariantys pamišėliai.
Dieve, kaip nuostabu.
Tikrai.
Jaunuoli, atėjo laikas išrinkti Kalėdų karpį.
Vaje.
Pažiūrėkit į juos.
Jų daugiau nei reikia.
Tėvas man leisdavo išrinkti Kalėdų karpį.
Ir man neprastai sekėsi.
Jis man leisdavo mediniu plaktuku apsvaiginti karpį.
Atleisk.
Renkuosi tą.
Oskarai, šiemet sulaužysim tradiciją
ir langą laikysim uždarytą. Gerai?
O kaip įeis kūdikėlis Jėzus?
Dėl to nesijaudink, branguti. Jis kaip nors įsmuks.
- Tai mūsų naikintuvas. - Taip.
Nė kiek neabejoju, kad mūsų. Agnese.
Pagarsink muziką. Taip?
Eikš.
Sėskis. Štai taip.
Šiemet Kalėdas švęsim senoviškai.
Į lauką neisim,
nes lauke triukšminga ir šiek tiek pavojinga.
Mes... liksim rūmuose, ir Herbertas pasirūpins mūsų saugumu. Taip?
Padarysim šeimos nuotrauką. Taip.
Sustokim šeimos nuotraukai.
Sustokim čia.
Štai taip.
Šypsomės.
Mes laimingi.
Laimingi.
SUKILĖLIAMS IKI RŪMŲ LIKO 23 KM
EUROPA
Ar girdėjai apie Antoną?
Apie kurį Antoną?
Apie vyr. virėjo padėjėją, mažąjį česnakų lupėją.
Jis šiąnakt dingo iš savo lovos.
Jo buvo per ilgas liežuvis.
Bergeris su žmona išskrido į Helsinkį.
Bergeris?
Velnias.
Kaip jis išskrido? Juk oro uostas uždarytas.
Jis yra susisiekimo ministras. Tiksliau, buvo.
O čia kas per velnias?
Mano guolis.
Negaliu grįžti namo.
Dėl "Kerbal Haitso".
Leidžiu čia miegoti dar vieną naktį. Paskui turėsi ką nors sugalvoti.
- Čia tau ne jurta. - Gerai.
Prašau visų dėmesio.
Žinau, kad mes pavargę ir mums baisu,
bet palikit savo bėdas namuose. Gerai?
Jei namų nebeturit, savo bėdas palikit lauke. Gerai?
Viešpatie.
Kokio velnio laukiam?
Kol parodys operą "Sevilijos kirpėjas". Kaip buvo 1992 metais.
Pajuokavau. Perversmo nebus. Aišku?
Tiesiog nekrisk niekam į akis.
Tęskim darbą.
Viktorai, turim aptarti savo galimybes.
Sukilėliai prie mūsų durų slenksčio pasirodys artimiausiu metu.
Tad pakalbėk su manim.
Pone Singeri, aš tikiu ištikimybe,
tad mudviem nebeliko ką aptarinėti.
Pabusk, Viktorai! Pabusk.
Piramidės durys užsidaro,
ir čia įstrigsim su šia pamišusia faraone.
Aš tikiu savo kanclere ir nesileisiu verčiamas
- susimokyti prieš ją. - Patylėk!
Gal jau užuosk fosforą, kvaiša.
Linkiu jums linksmų Kalėdų, pone.
Kaprale, kol ji neatvyko, turim su jumis skubiai aptarti
mūsų keblios padėties rimtumą.
Jei turit bėdų, kalbėkit su ja.
Kaprale, jau bandžiau. Prašau.
Jūs - sveiko proto žmogus.
Turit su ja pakalbėti. Priversti pamatyti realybę.
Matau naujų veidų
Po to, kai tie išdavikai mus paliko.
Taip, ponia.
Ana Grebets, būsto ministrė. Ji pakeitė išdaviką Moetsą.
Ir Leo Huberis, buvęs valstybinės tarnybos ir sporto ministras
tapo gynybos ministru. Jis pakeitė išdaviką Morosą.
Norėčiau pasakyti,
kad jūsų kalėdiniai papuošimai šiemet yra kerintys, ponia.
Išklausykim mūsų naująjį gynybos ministrą.
Linksmų Kalėdų, ponia.
Kaip žinote, Vestgeito pasipriešinimo armijai
pavyko užimti keletą išorinių sostinės rajonų.
Mūsų planas numalšinti jos pasipriešinimą idant ji nusileistų,
tik padvigubino sukilėlių skaičių ir jų pyktį.
Žuvusių civilių skaičius artėja prie 13 000.
Tikslinis elektros tiekimo nutraukimas tęsiasi, kaip ir krautuvininkų streikas.
Netrukus tikimės papildyti armiją žmonėmis iš Aukštumų,
bet panašu, kad sukilėliai artėja prie rūmų rajono.
Nepaisant jūsų pastangų, sukilėlių populiarumas auga.
Mes atsidūrėme pilietinio karo gniaužtuose.
Ponia, turint galvoj, kad didžioji mūsų elito dalis pabėgo į Kiniją ir Brunėjų,
saugumo tarnyba rekomenduoja jums persikelti kitur
- kaip galimą variantą... - Ne.
- ...kol aprims kovos. - Ne.
Ne, neįmanoma. Aš liksiu.
Čia, rūmuose.
Nepaliksiu savo tautos.
Ponia, Vestgeito sukilėliai...
Vestgeito agitatorius melu maitina NATO tironai.
Jie tiesiog susipainioję.
Jie nesupranta, kaip blogai gali pasidaryti be manęs.
Suprantat?
Jie mano meilę laiko savaime suprantamu dalyku, paskui mane atstumia,
bet galiausiai jie ras kelią atgal pas mane, kaip jį rado Herbertas.
Ne.
Liaukis.
- Ponia. - Taip.
Aptarkim bendrą padėtį.
Apklausos rodo, kad jus palaiko vos pusė šalies gyventojų.
Taip, tai suklastoti CŽV skaičiai, bet tęskit.
Nežiūrint to, kad išlaikytumėt bent tuos lojalistus,
privalot priminti žmonėms, kad dar esat jų geriausia galimybė.
Tad turėdami tai galvoje, šią programą pavadinom "Elenos kalėdiniu maišu".
Bjaurus pavadinimas.
Tikrai nelabai geras.
Tai reformų ir vienkartinių premijų paketas.
Pensijų padidinimas, mokesčių už mokslą sumažinimas 6 proc.,
subsidijuojamas internetas ir maisto davinių programa,
siekiant kovoti su bado grėsme.
Liaukitės.
Baikit.
Čia Vidurio Europa.
Čia niekas nebadauja.
Ne, nesieksiu savo tautos meilės kyšiais.
Tai valstybės apsivalymo procesas.
Turit jam leisti vykti natūraliai.
- Ponia, negalit nepaisyti... - Ei, užsičiaupk.
Sėskis.
Sėskis!
Paklausykit manęs.
Mes nebėgsim.
Ir niekad nenusileisim.
Mes liksim čia ir ją ginsim.
Mes už ją kovosim.
Nes be jos viskas praranda prasmę!
Ar supratot?
Ačiū, Herbertai.
Ponios. Ponai.
Penkiasdešimt devintas, atsiliepkit.
Jau darosi vėlu.
Turiu tau kai ką pasakyti.
Žinau.
Ką žinai?
Tu karo zonoj su itališkais odiniais batais.
Dirbi amerikiečiams?
- Manęs neturėtų su tavim matyti. - Man vienodai. Nebegaliu žiūrėti į tai,
ką ji daro tavo sūnui.
Tu vienintelė čia esi gera, o ji tave kankina.
Dvi vietos tau ir Oskarui turbopropeleriniame lėktuve,
iškart po Kalėdų skrendančiam į Prancūziją.
Jei tau neramu, kad mano jausmai nepakankamai stiprūs,
apsidžiaugsi sužinojusi, kad už jūsų pristatymą man sumokės.
Jiems reikia tavo žinių. Tu - rūmų vaiduoklis.
Klausyk. Suprantu, kad tai pavojinga, bet tik taip įmanoma jus abu išgelbėti.
Neigiamo atsakymo nepriimu. Gerai?
Kad ir ką tau reiškė šie rūmai, dabar viskas baigta.
Susirink reikalingus daiktus.
Ponia, kaip pastaraisiais mėnesiais nekart jums sakiau, žvalgybos duomenys - aiškūs.
Amerikos manymu, šis pilietinis karas sukels vieną iš dviejų galimų įvykių sekų.
Jūs sutinkat savo noru atsisakyti valdžios
mainais į imunitetą nuo teismo,
antraip jūsų režimo išdavikai surengs perversmą.
Jie nemato jūsų vadovavimo ateities.
Ne, negaliu to padaryti.
Aš tiesiog nepasiruošusi.
Elena, tu pasiruošusi.
Mudu dėl to stengėmės. Taip?
- Ponia, ar manęs klausotės? - Taip.
O kokia Kinijos pozicija?
Kaip jau sakiau, Kinija režimo pakeitimui prieštarauja filosofiškai,
bet atsisako teikti materialinę paramą mūsų kovai su sukilėliais.
Negalim kliautis, kad Kinija mus išgelbės.
Jis neapsidžiaugs. Pamatysi.
Patikėk, jis tau nesukels jokių nemalonumų.
Tu man neleisi palūžti. Duok žodį.
Duodu žodį.
Ponia, leiskit priminti,
kad kobalto kasyklos neeksploatuojamos kelis mėnesius.
Perdirbimo gamyklos neveikia. Nebeprieinam prie pinigų srautų.
Per tris savaites netekom penkių provincijų sostinių.
Turiu jus paraginti...
Pone Laskinai, panašu, kad pamiršot savo pareigas.
Jūs manęs neraginat nieko daryti.
Jūs tik šnabždat meilius žodelius, o paskui išnykstat gardenijose.
Prašau man atleisti, bet...
Jaučiu pareigą tėvynei.
Ne, jūsų pareiga yra tarnauti man pagal mano norą.
Tad keliaukit namo, įsipilkit karšto vyno
ir linksmai sutikit Kalėdas. Taip?
Eikit. Varykitės iš čia.
Tėti.
Tai Herbertas.
- Herbertai, tai mano tėtis. - Pone.
Tėti, mudu su draugu daug dirbam tobulindami vienas kitą
ir norėtume tau kai ką pasakyti.
Jūs Elenai darot labai prastą įtaką.
Jums atėjo laikas pasitraukti.
- Kuriam laikui. - Visam laikui, Elena.
Taip, žinau, kad visam laikui.
Elenai reikia nuo jūsų atsiskirti, bet jūs jai neleidot to padaryti.
Atėjo laikas pasitraukti.
Tyliai.
Tad nuo šiol gerbsit jos savarankiškumą. Ar supratot?
Jūs jos nebekontroliuosit.
SUKILĖLIAMS IKI RŪMŲ LIKO 19 KM
Šis sprogimas buvo stiprus.
Tačiau kai žinai, kad jie mūsų čia nepasieks, jautiesi gan patogiai.
Įeikit.
Klausau, Agnese.
Jau šešios valandos?
Leisiu tau su juo pabūti tau priklausančias 20 min.
Pasimatysim vėliau, branguti.
Tikiuosi, tu jos nelietei.
Elenos.
Elenos? Tu žuvį pavadinai Elena?
Ji netrukus plaukios grietinėj...
tad geriau prie jos neprisirišti.
Jos juk nesuvalgys?
Jei tau patinka žuvys, galiu tau gauti auksę.
Ką pasakysi? Ar norėtum?
Taigi...
Prancūzai.
Norėjau su tavim apie tai pakalbėti.
Nuo prancūzų kartais trenkia prakaituotais svogūnais.
Ir...
jų akys lyg negyvos, jie rengiasi kaip banko tarnautojai.
Jie garbina labai mažą negyvą žmogų, kuris rėkdamas pabėgo iš Rusijos.
Bet...
prancūzai moka gaminti skanų vaisių pyragą.
Ar norėtum prancūziško vaisių pyrago?
Man atrodo, norėtum.
Taip, norėtum.
Ji nieko nepadarė.
Nežinau, ar jūs tą suprantat, Herbertai, bet kai sapnuojat,
tame sapne esat visi ir viskas.
- Taip. - Supranti?
Tad jūs tikrai skendot,
bet buvot ir Elena.
Jūs buvot ir vanduo.
Ne, nebuvau.
Tai buvau aš. Ir skendau.
Man grėsė mirtis, o jai buvo vienodai.
Žinoma, kad nebuvo vienodai.
Elena, tu stovėjai ant kranto ir žiūrėjai į mane.
Mačiau tavo akis. Jos buvo tuščios. Jose nieko nebuvo.
Herbertai.
Pažiūrėk į jas dabar.
Elena, pasakyk man, kodėl taip dar jaučiuosi.
Kaip jaučiatės, Herbertai?
Tarsi būčiau jos ginklas, o galiausiai ji mane paliks.
Herbertai, aš - sapnų specialistė.
Patikėkit manim, šis sapnas buvo sveikas.
Mielas sapnas.
Pasąmonė jums sako, kad Elena tiki, jog jūs įstengsit plaukti pats.
Jog išreikšit save.
Ką tai reiškia?
Tai reiškia, kad prisiimsit atsakomybę
- ir realizuosit savo potencialą. - Taip.
- Juk taip, Elena? - Taip.
Kaip tik tai ir... Labai gerai.
Tai ir yra šių seansų esmė.
Mano meile, aš noriu, kad tu klestėtum.
SUKILĖLIAMS IKI RŪMŲ LIKO 11,3 KM
Motina.
Ką, mielasis?
Kada užmuš Eleną?
Ką?
Mano žuvį.
Ne.
Dėl jos nesijaudink. Ji nugyveno gerą gyvenimą.
Prasideda, mano meile.
Sveiki atvykę kiekvienas ir visi
į kasmetinę Kalėdų kaimo šventę.
Klausykit! Pranašiški angelai gieda
apie šlovingą Kalėdų šventę.
Tad neapsunkinkit savo širdies
ir žinokit, kad rytoj ant jūsų stalo gulės Kalėdų karpis.
Tegu jie valgo karpį.
Neabejoju, kad tai praeis sklandžiai.
Sukilėliai jai neleis to pamiršti.
Užtai dėl elektros nutraukimo to nepamatys pusė šalies.
Ar galim pakalbėti apie ką nors kita?
Jūs liepėt nulipti į apačią.
Tik išgerti ir paverkti. Jūs davėt žodį.
Kiek kilometrų sukilėliams liko iki rūmų?
Pagal paskutinį atnaujinimą,
jiems iki rūmų liko 7 km. Ir jie vis artėja.
Raminančios ir džiuginančios naujienos.
- Brangūs kraštiečiai... - Viešpatie. Jūs tik pažiūrėkit.
- Šveicarų panelė. - Kaip žinot,
aš laikinai atsisakiau tarnybinių pareigų,
kad čia, Val d'Anivjė, išgyčiau po podagros priepuolio.
"Po podagros priepuolio Val d'Anivjė."
- Pasisekė bjaurybei. - Kalėdos - šeimos laikas.
Norėčiau perdozuoti migdomųjų, o paskui bėdotis Alpėse.
...o taip pat atleisti už širdies paklydimus.
Mane giliai sujaudino
iš mano bendrapiliečių gauti laiškai.
Tikiuosi, galėsiu grįžti ir pasidalyti savo meile su jumis,
kai tik tai taps įmanoma žmogaus jėgoms.
Atplėškim dovanas.
Tu blogesnis už Oskarą.
Na gerai, atnešk savo.
"Brangus pone, leiskit išreikšti gailestį dėl jūsų išvykimo į užsienį.
Mums liūdna, kad išvykot."
Aš grįšiu.
- "Linkime kuo greičiau pasveikti." - Įdomu, kas tai per dovana. Vajetau.
"Nuoširdžiai jūsų. Džonas." Ačiū, Džonai.
Ar tai tu?..
Taip. Tau patinka?
Man... Taip, man patinka.
Taip.
Jis... Na...
Tai puikus "naiviosios tapybos" pavyzdys. Juk taip?
Vadinasi, jis tau patinka?
Kalbant apie meną iš terminų "patinka" ir "nepatinka" mažai naudos.
Aš vertinu šią dovaną.
Taip.
- Linksmų Kalėdų. - Taip.
Kur jį pakabinsim?
- Čia? - Mano meile,
galbūt tavo jausmai man
pernelyg brangūs, kad juos demonstruotum viešai.
Taip, čia atrodys geriau.
Bet man...
Bet man jis labai patinka.
- Tikrai patinka? - Taip, tikrai.
Imk.
Dabar - tavo dovana.
Vaje. Ji labai sunki.
Oskarai.
Sako, kad jis - vienas geriausių pasauly.
Jis vokiškas.
Man parodė kelis, bet šitas mane patraukė.
Jis atrodė labiausiai tinkamas tau.
Šis pistoletas - menas.
Bet funkcionalus.
Man nelengva išrinkti tau dovaną.
Ačiū. Aš...
Aš vertinu šią dovaną.
Asmeniškai man ji labai patinka.
Netrukus grįšiu.
Oskarai!
Grįžk į rūmus!
Ką darai?
Ką darai su žuvimi?
Jie ją užmuš.
Eikš.
Dieve.
Tai siaubinga. Žinau.
Žinau.
Tu gimei baisiu laiku,
ir nuoširdžiai už tai atsiprašau.
Rytoj važiuosim į Prancūziją.
Mes iš čia ištrūksim. Gerai?
Rytoj tu skrisi į Prancūziją.
O Elena?
Įmesk ją į vandenį.
Kalėdų seni, mielasis, padėk sabalo kailinius po Kalėdų eglute.
Man.
Buvau baisiai gera mergaitė.
Kalėdų seni, mielasis, greičiau šiąnakt nusileisk kaminu.
Teisingai.
Kalėdų seni, mielasis, norėčiau ir 1954 m. kabrioleto, žydros spalvos...
Kai į tai žiūriu, mane apima nerimas.
Dėl ko?
Dėl kliedesių, dėl nesuvokimo.
Ji taip atitrūkusi nuo tikrovės šitokiu metu.
Mano motinai, amžiną atilsį jos demencijos pakirstai sielai, kilo tokių priepuolių.
Jis tai sako.
- Jūs tai sakot. - Aš nieko nesakau.
Ne, jūs tikrai sakot.
Ką aš sakau, Viktorai?
Priepuoliai. Jūs ištarėt tai, ko neįmanoma ištarti.
Psichiatriniai. Medicininiai.
Aš tepasakiau "priepuoliai". Tu ką, skaitai mintis?
Aš noriu jachtos. Prašau visai nedaug...
- Nors vis dėlto pasakysiu... - Prasideda.
- Kol spausim citrinas čia... - Išspauskit citriną sau iš šiknos.
Tęskit.
Nesakau, kad tai padarysim,
bet visada turim galimybę kanclerei pasakyti,
jog ji turi pasitraukti.
Ir galim priversti ją pasitraukti.
Tik sakau, kad yra tokia galimybė.
Ir kada, jūsų teigimu, tai nutiks?
- Nesakau, kad tai nutiks. - Ne, sakot.
Bet jeigu taip nutiktų,
tuomet turėčiau pasakyti, kad tai nutiktų neįtikėtinai artimoj ateity.
- Velnias. - Taip.
Nes visa prasmė taip sakyti...
- Nors mes to nesakom. - Taip, nesakom.
Jei ją priverstume atsistatydinti, nutrauktume tolesnį kraujo praliejimą.
- Ir žalą privačiam sektoriui. - Paspartintume ekonomikos atstatymą.
Dabar abu tai sakot.
Ką apie pavaldumo tvarką sako konstitucija?
Esant nenumatytam sveikatos atvejui.
Juk pats ją parašėt!
Tai sakom, kad tai nenumatytas sveikatos atvejis?
Ne, nesakom.
Tik klausiam.
Ūmaus psichinio sutrikimo atveju...
Panašu, kad kaip tik toks atvejis apibūdina mūsų aplinkybes.
...valdžia grąžinama...
na...
mums.
Greičiau šiąnakt nusileisk kaminu.
Kaip laikaisi?
Niki, būk geras, nekalbėk tokiu balsu.
Tokiu liūdnu, nenatūraliu balsu.
Jis natūralus.
- Aš tik teiraujuosi... - Nenatūralus.
Tai manipuliavimas.
Tu žinai, kad taip elgiesi. Būk geras, kalbėk normaliai.
Atleisk.
Baik atsiprašinėti.
Tą ir noriu pasakyti. Nustok vaizduoti tokį įžeistą. Būk geras.
Gerai.
Pasistengsiu... nustoti būti įžeistas.
Kai tu toks, aš tavęs nesiilgiu.
Jaučiuosi kalta dėl to, ką pasidarei,
nors kalta nesu.
Tai buvo tavo, o ne mano pasirinkimas.
Todėl neturėčiau būti už jį baudžiama.
Taip, tu teisi. Žinoma, neturėtum, mano meile.
Tau manęs reikia.
Ne.
Tu to nepripažįsti, bet tai tiesa.
Tau nereikia tau prilygstančio ar stipraus vyro.
Tau reikia manęs, laimingai esančio žemiau tavęs.
Tokia yra natūralioji tvarka.
Ne.
Ne, aš taip nemanau, Niki.
Tai kam paskambinai?
Įsitikinti, kad tu vėl nemėginsi nusižudyti.
Duok žodį, kad nenusižudysi.
Tu negali nusižudyti. Taip?
Tiesiog duok žodį.
Ištark šiuos žodžius.
Duok žodį.
- Duodu žodį. - Duok žodį.
- Gerai. Duodu žodį. - Tvarka.
Linksmų Kalėdų.
Netrukus vėl pakalbėsim.
Taip.
Gerai. Iki.
Kas yra?
Eik šalin, tu mane nervini.
Kam man padovanojai pistoletą?
Liaukis. Jis tėra dovana.
Jis nieko nereiškia.
Prisiek.
Ką? Prisiekti?
Liaukis, Herbertai. Juk visa tai jau išgyvenom.
Man reikia tavo pažado.
Prisiek man, kad daugiau manęs nepaliksi.
Prisiek.
Prisiekiu.
Duodu žodį.
Tikrai tavęs nepalikčiau.
Niekada.
Pirmiausia nušausim jautį.
Jis pernelyg pavojingas.
Vykdomąją valdžią perduosim pereinamajai institucijai, kurią sudarysim mes
ir atrinkti opozicijos atstovai...
Rasim laikinąjį kanclerį, marionetę.
Kelias dienas naikinsim dokumentus.
Ir tvirtinsim, kad daug metų aktyviai
priešinomės režimo viduje,
ir viską pradėsim iš naujo.
Ne. Nė nežinau.
- Tai mūsų akimirka įeiti į istoriją. - Taip, bet jai dar gali pavykti išlikti.
Ji - katė su 9 gyvybėmis.
Taip. Kelintą gyvybę ji dabar naudoja?
Parodyk bent truputį pagarbos šiai didžiai moteriai!
Nesakau, kad ji nėra didi.
Taip. Suprantama, kad ji didi!
Visi sutinkam, kad ji didi.
Ji didi.
Ji didi. Taip.
Kaip naujoji būsto ministrė,
- didžiuojuosi tarnaudama su vadove... - Pažiūrėkit į šią kekšę.
...kuri supranta žmonių poreikius ir labai rūpinasi visais...
Šiuose pigiuose nakvynės namuose niekas neveikia!
Viešpatie.
"Sevilijos kirpėjas"!
Viešpatie! Tai iš tiesų dedasi!
Pirmasis valstybinis kanalas.
Antrasis valstybinis kanalas.
Trečiasis valstybinis kanalas.
Velnias!
Vestgeito sukilėliai užėmė visus kanalus.
Taip. Nėra mobiliojo ryšio signalo.
Klausyk, mano meile, viskas gerai.
Jie taip elgiasi siekdami mano dėmesio.
Padėtis nėra gera, Elena.
Eik vidun.
- Nešaukit, pone! - Rankas aukštyn!
- Nešaukit! - Klaupkis!
- Nešaukit, pone! - Klaupkis!
- Iškelk rankas! - Atėjau...
- Iškelk rankas! - Atėjau ją apsaugoti!
- Prisistatyk. - Aš seržantas Hartlas, pone.
Apsupom rūmus ir jų teritoriją trim apsaugos žiedais.
Kaip jūs pats nurodėt, pone.
Stokis.
Kas nutiko ryšiui?
Sukilėliai nupjovė visas telefono linijas, pone.
Sargybiniai prie visų durų. Reikia sargybinių. Supratai?
Taip, pone.
- Kur Laskinas su ministrais? - Išsiaiškinsiu, kur jie.
Eik.
- Jūs likit čia. - Klausau, pone.
Herbertai, sukilėliai manęs nelies. Jiems tereikia pamatyti mano...
Paklausyk manęs.
Jie tavęs nekenčia ir nori tave nužudyti.
Taip?
- Lipkit lauk! - Į tą pusę!
Greičiau!
Pirmyn! Į tą pusę!
Vernham vyriausybės ministrai prarado teisėtumą
ir yra atleisti iš pareigų.
Vestgeito pasipriešinimo armija pasiskelbė
laikinąja šios šalies vyriausybe.
Sumautos Vestgeito šiukšlės.
Artimiausiomis dienomis kanclerė Vernham bus patraukta atsakomybėn...
Su kuo jie priešinasi? Su kopūstais?
Jūsų ministrai, ponia kanclere.
Radau juos disko klube. Jie ten buvo visą naktį.
Ponia kanclere, šių Vakarų remiamų demonų parodyta neištikimybė
yra nesuvokiama protu.
Kur ponas Laskinas?
Iš pono Laskino jokių žinių.
Manom, kad jis dezertyravo.
Ponia, mums reikėtų bėgti į vasaros rūmus.
Atleiskit. Man pranešė, kad sukilėliai užėmė vasaros rūmus.
Turiu su jais pakalbėti tiesiogiai. Leiskit į juos kreiptis iš balkono.
Jiems tereikia pamatyti, kad aš čia.
Ne, Elena. Lauke pernelyg pavojinga.
Bet aš nebijau, mano meile.
Jei apsaugosim balkoną ir transliuosim kalbą,
tai galėtų pakeisti įvykių raidą.
Transliuotojus užgrobę banditai nerodo noro bendrauti.
- Gal man tiesiog nusižudyti. - Elena.
Panašu, kad jie nori, jog aš mirčiau. Tad...
kodėl tiesiog nemirštu?
Tiesą sakant, ne.
- Ne. - Niekas to nenori.
- Tikrai ne, ponia. - Žinoma, kad niekas to nenori.
Ką siūlai, mano meile?
Kai kurie jūsų, ko gero, dar pastebit
kanclerei Vernham palankių jausmų savo bendruomenėje.
Nepasitikėkit šiais žmonėmis ir neleiskit jiems priešintis,
nes jie yra tamsios žlugusio režimo liekanos.
Šįvakar paskelbsiu savo pasitraukimą iš kanclerės pareigų.
Kai pasitrauksiu, iš karto bus prisaikdintas mano įpėdinis.
Ir tėra vienas protingas pasirinkimas.
Pamestinuko įpėdinis.
Taip.
Ne. Ak, taip.
Žinoma.
Apklausose jį vertina gerai.
Vestgeito kareivis, reformuotojas, naujas kraujas.
Tu tikrai šito nori?
Taip, tikrai.
O kaip tai bus?..
Kaip mes?..
- Surengsim uždarus debatus. - Būtent.
O klausymą paskubinsim ir gausim balsų daugumą parlamente.
- Taip. - Turiu pasakyti, kad tai nuostabu.
Aš jau seniai jaučiu didelę pagarbą būsimajam kancleriui Zubakui
ir man būtų garbė prisijungti prie jūsų komandos.
O tu?
Mano meile, tai viskas.
Dabar ši šalis bus tavo. Matai?
Visos tavo svajonės, reformos, darbininkai.
Tu visa tai gali paversti tikrove. Matai?
- Taip. Tai turi nutikti šįvakar. - Taip.
Ar tai padarysi?
Tu tai padarysi dėl manęs.
- Taip? - Taip, aš tai padarysiu.
Žinoma. Taip.
Gerai. Ponai, Singeri, man laikas sakyti kalbą.
Elena pasakys savo atsisveikinimo kalbą tiesiogiai per socialinę žiniasklaidą.
O iš karto po pasitraukiančios kanclerės kalbos
automobilių kortežas jus iš rūmų nuveš į parlamentą.
Parlamente pasakysit kalbą,
prisieksit ištikimybę mūsų konstitucijai
ir paskelbsit savo vyriausybės sudarymą.
Tautiečiai ir tautietės. Linksmų Kalėdų. Man garbė į jus kreiptis
Kalėdų išvakarėse su svarbiomis naujienomis.
Herbertai.
Tau eisis gerai.
Taip. Gerai.
Tai viskas, link ko ėjom.
Tu to nejauti?
Taip, rodos, jaučiu.
Taip.
Tai atgimimas.
Kaip tavo sapne.
Pameni?
Tai vyksta. Visa tai...
Visa tai vyksta.
Aš būsiu čia ir tave sergėsiu.
Mes pasiruošę, ponia.
Penkios, keturios...
Palaukit.
Jūs pasiruošusi?
Taip.
Keturios, trys...
TIESIOGINĖ TRANSLIACIJA
Tautiečiai ir tautietės.
Linksmų Kalėdų.
Man garbė į jus kreiptis šių šventų Kalėdų išvakarėse
su svarbiomis naujienomis.
Bet pirmiau truputis istorijos.
Nuo tada, kai užsikroviau itin sunkią valstybinės tarnybos naštą,
mūsų šalis gerokai paaugo.
Šiuo metu raštingumas sudaro 97 proc.
Mūsų BVP vienam gyventojui patrigubėjo.
Ir, žinoma, vėl susivienijom su savo broliais Feibeno koridoriuje.
Tačiau tai - ne pilnas vaizdas.
Reikalas tas, kad padariau klaidų.
Ne visada laikiausi savo pačios standartų.
Tačiau šiandien norėčiau tai ištaisyti.
Nes nuo šios akimirkos ir...
nepaisant tokių pasiekimų kaip moterų dalyvavimas darbo rinkoje,
kuris išaugo 37 procentais...
šiandien aš...
norėčiau paskelbti pokytį.
Labai svarbus pokytis...
įvyks...
netrukus.
Visai netrukus.
Reikalas tas, kad šiandien...
Grįžkit! Ten negalima!
Aš...
- Įsibrauta į rūmus! - Ką?
Sukilėliai - rūmų teritorijoj. Turim ją išvesti.
Ne. Ką? Ne.
- Ne. - Eime. Stokis.
- Uždenkit ją. - Ką?
Tu laikykis už manęs.
Uždengti? Ką? Palaukit...
Laikykis už manęs.
- Judam! - Devintas aukšte, ar pas jus saugu?
Traukitės!
Dešimtas aukšte, ar pas jus saugu?
Liftas važiuoja aukštyn.
Kas dedasi?
Kas darosi?
- Velnias! - Ne!
Šūdas!
- Velnias! - Tėti, būk geras.
Ak, tėti. Būk geras, apsaugok mane.
Pirmas skyriau, čia vadavietė.
- Šūdas! - Kas dedasi?
Viskas gerai.
- Kas dedasi? - Eik. Greičiau.
- Herbertai... - Laikykis už manęs.
Nekelk galvos.
- Nieko nematau. - Greičiau!
Eikit! Greičiau!
Ne.
- Eime! - Turim kanclerę!
Ji - ne kanclerė, karpi! Ji - tiesiog sumauta moteris!
- Įleiskit ją! - Uždarykit duris!
Viešpatie!
Visi lipkit lauk!
Sudie, mano sumautas beproti!
Nežiūrėk ten.
Nešaukit!
Tai kapralas. Nuleiskit ginklus.
Judam!
Lipk žemyn.
- Žemyn. - Eikit.
- Pamiršom Oskarą. - Ne. Negalim grįžti!
- Negalim. - Velnias! Šūdas!
Greičiau.
Vertė: Rolandas Škarubskis