Ugriz nije uvijek znak agresije.
Snovi o grickanju partnera...
ŠEST MJESECI POSLIJE...
možda su izraz želje za uspostavom intimnosti.
Da, ali zaista sam joj snažno grizao prste.
Gotovo sam ih otrgnuo zubima.
Ne, ne, ne. Ne.
Kao tumač snova,
Marina misli da to odgrizanje nije doslovno.
- Zar ne? - Upravo tako.
- Da. - Da.
Ugriz za ruku skrivena je potreba
za stvaranjem povjerenja, ne za ozljeđivanjem.
Elena se u snu ne boji, zar ne?
- Užasava se. - Dobro.
I to je normalno.
Programirani ste da ljubav povezujete s boli.
Snovi su sigurno okruženje za rad na tome.
Da.
Da, vjerojatno.
Dobro. U redu.
Do idućeg puta pokušajte popraviti ono što zaista boli Elenu.
Ako želite, stavite njezinu ruku u usta, ali nemojte je ugristi.
Pomislite kako je to biti ranjiv s njom i zaštitite je.
A onda ćemo vidjeti
hoće li to utjecati na vaše snove. Može?
- Da, dobro. - Sjajno. Može.
Nema ugriza. Nema. Nema.
Bez ugriza!
Bravo!
Bez ugriza.
Dušo moja.
Prekrasno, prekrasno.
Što je?
Vjerojatno s planina Kerbal.
Sve su bliže.
Ne, ne.
Nisam mislila na pobunjenike.
Nego na tebe.
Što je tebi?
Samo...
Nešto što mi je rekao.
Tko?
Keplinger?
Ne, zaboga. Zajebi to.
Ma daj. Mrtav je. Nema ga više.
Opet sam to učinio, Elena.
Što si opet učinio?
Što?
Ozlijedio nekoga kako bi me voljela.
Herberte,
bio je pravi šupak
koji bi bilo što rekao da te pridobije.
Slušaj kako ćemo.
Ti budi ti, a ja ću biti ja.
Da?
Dvoje malih luđaka koji si savršeno odgovaraju.
Zaboga, to je prekrasno.
Zapravo jest.
Vrijeme je da odabereš božićnog šarana, mladiću.
Zaboga.
Pogledaj ih.
Posve ludo.
Moj mi je otac dopuštao da odaberem šarana za Božić.
Bila sam vrlo dobra.
Dopuštao mi je da ga omamim maljem. Herberte.
Oprosti.
Onaj.
Oskare, možda ćemo ove godine prekinuti tradiciju
i zatvoriti prozore. Može?
Ali kako će ući maleni Isus?
Ne brini se dušo, nekako će se uvući.
- Ovo je jedan od naših. - Da.
Da, sigurna sam. Agnes!
Pojačaj glazbu, može?
Evo. Dođi.
Sjedni. Tako je. Bravo.
Ove će godine Božić biti malo neobičan.
Uglavnom ćemo biti u palači
jer vani je bučno i pomalo opasno.
Bit ćemo unutra, a Herbert će nas čuvati.
Obiteljska fotografija. Da.
Obiteljska fotografija.
Izvoli.
Eto.
Osmijeh.
Sretni, sretni.
UDALJENOST IZMEĐU POBUNJENIKA I PALAČE: 23 KM
EUROPA
REŽIM
Čula si za Antona?
Kojeg Antona?
Pomoćnog kuhara, koji se trzao i gulio ljutiku.
Sinoć je nestao iz kreveta.
Previše je govorio, zar ne?
Stavi šalicu manje. Berger i supruga pobjegli su u Helsinki.
Berg...
Sranje.
Kako je pobjegao? Nije li zračna luka zatvorena?
Ministar je prometa, zar ne? Bio je.
Što je to, jebemu?
Moje je.
Ne mogu kući.
U planine Kerbal.
Još jedna noć i morat ćeš to srediti.
- Ovo nije jurta. - Dobro.
Dobro, slušajte me svi.
Znam da smo umorni i preplašeni,
ali ostavite te probleme kod kuće.
Ako više nemate doma, ostavite ih negdje vani u dimu. Može?
Zaboga.
Kog vraga čekamo?
Da čujemo Seviljskog brijača, kao 1992.
Šalim se. Neće biti državnog udara, dobro?
Samo čini što ti se kaže.
Hajde, idemo!
Victore, moramo razgovarati o mogućnostima.
Pobunjenici će nam svaki dan doći pred vrata.
Da te čujem.
Odanost je vrlina, g. Singer.
Nemamo o čemu razgovarati.
Probudi se, Victore! Probudi se!
Zatvaraju se vrata piramide
i uskoro ćemo biti zatvoreni s ludom faraonkom.
Imam potpuno povjerenje u svoju kancelarku i neću dopustiti da me prisiliš
- na sudjelovanje u uroti. - Začepi!
Onjuši! Smrdi sumpor.
Želim vam vrlo sretan Božić, gospodine.
Skupniče, prije nego što stigne, moramo hitno razgovarati
o ozbiljnosti naše situacije.
Ako imate problem, razgovarajte s njom.
Pokušao sam, skupniče. Molim vas.
Razuman ste čovjek.
Razgovarajte s njom. Neka vidi istinu.
Vidim neka nova lica
otkako su nas izdajnici napustili.
Da, kancelarko.
Anna Grebetz, ministrica stanovanja, zamijenit će izdajnika Moetsa,
a Leo Huber, bivši ministar civilnih službi i sporta,
promaknut je na položaj ministra obrane umjesto izdajnika Morosa.
Smijem li dodati
da su vaši božićni ukrasi ove godine očaravajući?
Da čujemo što kaže novi ministar obrane.
Sretan Božić, kancelarko.
Kao što znate, Pokret otpora Westgatea
uspio je zauzeti nekoliko vanjskih okruga glavnog grada.
Naš plan da ugušimo pobunu i pokorimo ih
samo je udvostručio njihov broj i bijes.
Poginulo je gotovo 13 000 civila.
Nastavljaju se nestanci struje, kao i opći štrajk prodavača.
Vojska uskoro očekuje pojačanje iz gorja,
ali čini se da se pobunjenici približavaju okrugu u kojem je palača.
Unatoč vašem trudu, popularnost pobunjenika raste
i zapali smo duboko u građanski rat.
Kancelarko, s obzirom na to da je većina naših dužnosnika pobjegla u Kinu i Brunej,
Služba sigurnosti preporučuje da odete nekamo.
- To je jedna od mogućnosti. - Ne.
- Dok se situacija ne smiri. - Ne. Ne.
Ne, nemoguće. Ne. Ostat ću.
Bit ću ovdje, u palači.
Neću napustiti svoj narod.
Ali pobunjenici iz Westgatea...
Agitatori iz Westgatea gutaju laži NATO-ovih tirana.
Zbunjeni su i to je sve.
Ne znaju koliko im loše može biti bez mene.
Znate,
uzimaju moju ljubav zdravo za gotovo i odgurnuli su me od sebe,
ali naći će put natrag. Baš kao i Herbert.
Ne, ne.
Prestani.
- Kancelarko? - Da?
Kad je riječ o komunikaciji s javnošću,
prema anketi VašaVlada, podrška vama pala je za 50 posto.
Da, lažni podaci CIA-e, ali nastavite.
Nije važno. Da biste zadržali i tu podršku,
morate podsjetiti narod da ste im još najbolji izbor.
Zato smo ovo nazvali Eleninom božićnom vrećom.
Odurno ime.
Ne, nije najbolje.
To je niz reformi i jednokratnih bonusa.
Povećanje mirovina, smanjenje školarina za šest posto,
potpomognuti internet i program racionalizacije
kojim se borimo protiv gladi.
Joj, molim vas.
Dajte.
Pa ovo je središnja Europa.
Nitko ne gladuje.
Neću kupovati ljubav svog naroda.
Ovo je proces čišćenja u državi.
Neka ide svojim tokom.
- Kancelarko, ne smijete ignorirati... - Začepi!
Sjedni.
Sjedni!
Slušajte me.
Nećemo bježati
i nikad nećemo odstupiti.
Ostat ćemo ovdje i zaštititi je.
Borit ćemo se za nju.
Bez nje ništa nema smisla!
Jasno?
Hvala, Herberte.
Dame. Gospodo.
T-95, javi se.
Kasno je.
Moram ti nešto reći.
Znam.
Što znaš?
Nosiš jebene talijanske kožne cipele usred rata.
Amerikanci?
- Ne smiju me vidjeti s tobom. - Nije me briga. Više to ne mogu gledati.
Ne mogu gledati što ti čini sinu.
Jedina si dobra osoba ovdje, a ubija te.
Imam dva mjesta u mlaznom avionu za tebe i Oskara.
Leti u Francusku odmah nakon Božića.
Ako misliš da mi ljubav prema tebi nije dovoljan poticaj,
budi mirna: platit će mi kad te dovedem.
Žele znati što znaš. Ti si duh palače.
Znam da je opasno, ali to je jedini način da vas oboje izvučemo.
Neću dopustiti da odbiješ.
Što god ti je ovo mjesto značilo, gotovo je s time.
Spakiraj sve što trebaš.
Kancelarko, mnogo sam vam puta rekao da su informacije vrlo jasne.
SAD vjeruje da građanski rat može završiti dvojako.
Dobrovoljno ćete otići s vlasti
u zamjenu za imunitet od sudskog procesa
ili će izdajice organizirati državni udar.
Vaše vodstvo nema budućnost.
Ne, ne mogu. Ne mogu.
Jednostavno nisam spremna.
Elena, spremna si.
Naporno smo radili na tome.
- Kancelarko, slušate li me? - Slušam.
Kakav je Kinin stav?
Kao što sam rekao, u teoriji se protivi smjeni režima,
ali ne daje materijalnu potporu gušenju pobune.
Ne možemo se pouzdati u to da će nas Kina spasiti.
Neće biti sretan, samo da znaš.
Neće ti zadavati nevolje, vjeruj mi.
Nemoj mi dopustiti da se povučem. Obećaj.
Obećavam.
Smijem li vas podsjetiti
da rudnici kobalta ne rade mjesecima,
rafinerije su u ruševinama i nemamo nikakvih prihoda.
Izgubili smo pet glavnih gradova okruga u tri tjedna.
Moram inzistirati da...
G. Laskin, zaboravili ste što vam je posao.
Ne inzistirate ni na čemu.
Prošapćete svoje slatke tričarije i nestanete u gardenijama.
Ispričavam se, ali...
Moja je dužnost prema mojoj domovini.
Ne, vaša je dužnost služiti mi kad to želim.
Idite kući, natočite si šalicu kuhanog vina
i lijepo proslavite Božić. Može?
Idite. Odjebite.
Tata,
ovo je Herbert.
- Herberte, ovo je tata. - Gospodine.
Tata, moj prijatelj i ja mnogo radimo jedno na drugome
i nešto bismo ti željeli reći.
Vrlo loše utječete na Elenu.
Došlo je vrijeme da se udaljite.
- Na neko vrijeme. - Zauvijek, Elena.
Da, znam da je zauvijek.
Elena se mora odvojiti od vas, što joj niste dopuštali.
Vrijeme je da se odmaknete.
Mirno.
Od sada ćete poštovati njezinu samostalnost. Jasno?
Nećete je više kontrolirati.
UDALJENOST IZMEĐU POBUNJENIKA I PALAČE: 19 KM
Taj je bio veliki, zar ne?
Ali ovdje je udobno. Znamo da ne mogu do nas.
Da?
Da, Agnes?
Već je 18 sati?
Smiješ ga vidjeti na 20 minuta.
Vidimo se poslije, dušo.
Nadam se da to ne diraš.
Elenu.
Elenu? Ribu zoveš Elena?
Uskoro će plivati u kiselom vrhnju,
pa se nemoj baš zbližiti.
Neće je zaista pojesti, zar ne?
Znaš, ako voliš ribe, nabavit ću ti zlatnu ribicu.
Što kažeš? Bi li to volio?
Dakle...
Francuzi.
Moram razgovarati s tobom o tome.
Francuzi katkad smrde na prženi luk
i...
Imaju mrtve oči i odijevaju se poput bankovnih činovnika,
a obožavaju malog pokojnika koji je urlajući pobjegao iz Rusije.
Ali...
peku sjajne pite.
Bi li volio kušati francusku pitu?
Mislim da bi.
Da, bi.
Ništa nije učinila.
Ne znam jeste li svjesni toga, dragi moj Herberte,
ali u svojim ste snovima svi i sve.
- Tako je. - Dobro.
Da, tonuli ste.
Ali bili ste i Elena,
a i voda.
Ne, nisam.
Bio sam ja. I utapao sam se.
Umirao sam, a njoj je bilo svejedno.
Naravno da mi nije bilo svejedno.
Elena, stajala si na obali i gledala me.
Vidio sam ti oči. U njima nije bilo ničega. Ničega!
Herberte,
pogledaj me sad.
Elena, reci mi zašto se još tako osjećam.
Kako se osjećate, Herberte?
Kao da sam njezino oružje i da će me na kraju ostaviti.
Herberte, stručnjakinja sam za snove.
Vjerujte mi kad vam kažem da je ovo bio zdrav san.
I lijep san.
Vaša vam podsvijest govori da vam Elena vjeruje da možete sami plivati.
Da se možete sami ostvariti.
Što to znači?
Znači da možete preuzeti kontrolu
- i dosegnuti puni potencijal. - Tako je.
- Zar ne, Elena? - Tako je.
Upravo to... To je sjajno. Da.
To je cijela bit svega toga.
Ljubavi, želim da napreduješ.
UDALJENOST IZMEĐU POBUNJENIKA I PALAČE: 11,3 KM
10,9 KM
Majko?
Da, dušo?
Kad će ubiti Elenu?
Molim?
Moju ribu.
Ne.
Ne brini se za nju. Imala je lijep život za ribu.
Počinje, ljubavi.
Dobro nam došli svi
na godišnju proslavu u Božićno selo.
Anđeo pjeva Glorija
oko gozbenog stola leteći.
Neka vam srca budu radosna
jer će vas sutra na stolu dočekati božićni šaran.
Neka jedu šarane.
Siguran sam da će to pozitivno odjeknuti.
Pobunjenici neće dopustiti da ovo zaboravi.
Pola zemlje nema struje, pa to neće ni vidjeti.
Možemo li razgovarati o nečemu drugome?
Pozvao si me dolje
na piće i zabavu. Obećao si.
Koliko su pobunjenici blizu?
Prema posljednjem izvješću,
udaljeni su sedam kilometara i približavaju se.
Utješno i radosno vrijeme.
- Drage sunarodnjakinje i sunarodnjaci. - Zaboga, pogledajte ovo.
- Miss Švicarske. - Dobro znate
da se malo odmaram od službenih dužnosti,
pa sam došao u dolinu Anniviers kako bih se oporavio od napada gihta.
Giht u dolini Anniviers.
- Sretni gad! - Božić je vrijeme za obitelj.
I ja bih se rado predozirao tabletama za spavanje i cendrao u Alpama.
Ali i vrijeme opraštanja pogrešaka.
Pisma sugrađana koja sam primio
duboko su me dirnula.
Nadam se da ću se moći vratiti i podijeliti svoju ljubav s vama.
I to što prije.
Hoćemo li otvoriti darove?
Gori si od Oskara.
Hajde onda.
Dragi gospodine, želio bih vam reći koliko mi je žao što ste otišli od nas.
Silno nam nedostajete.
Vratit ću se.
- Sve najbolje i brz oporavak. - Što li je to, zaboga?
Vaš John. Hvala, Johne.
Jesi li... Jesi li...
Jesam. Sviđa li ti se?
Ja... Da, sviđa mi se. Sviđa mi se.
Da.
To je... Pa...
To je duboko emotivni primjer onoga što zovu naivnom umjetnošću.
Dakle, sviđa ti se?
Kad opisujemo umjetnost, sviđati ili ne sviđati nisu korisni izrazi.
Cijenim to.
Da.
- Sretan Božić. - Da.
Gdje ćemo je objesiti?
- Ovdje? - Ljubavi,
možda su tvoji osjećaji prema meni
previše dragocjeni da ih ovako svima pokazujemo.
Da, ovdje je bolje.
Ali...
Ali sviđa mi se.
- Zaista? - Da.
- Izvoli. - Hvala.
Vrijeme je za tvoj dar.
Zaboga, kako je težak.
Oskare. Oskare. Oskare.
Navodno je među najkvalitetnijima na svijetu.
Njemački.
Pokazali su mi ih nekoliko, ali ovaj me se dojmio.
Učinilo mi se da te najbolje odražava.
Znaš, i to je umjetnost.
Ali ima funkciju.
Nije ti lako kupiti dar.
Hvala. Ja...
Cijenim to.
A meni se silno sviđa.
Samo sekundu.
Oskare!
Vrati se unutra!
Što radiš?
Što radiš s ribom?
Ubit će je.
Dođi.
Zaboga.
Da, strašno je to. Znam.
Znam.
Znaš, rođen si u strašno vrijeme
i oprosti mi zbog toga.
Ali sutra idemo u Francusku.
Odlazimo odavde. Dobro?
Sutra ćeš ići u Francusku.
A Elena?
Ubaci je.
Dragi Djede Stavi dar pod bor
Samo moj
Bila sam baš dobra djevojka
Dragi Djede Brzo niz dimnjak siđi
I priđi
Dragi Djede, želim kabriolet pravi Svijetloplavi
Kad to gledam, zabrinem se.
Zašto?
Zbog zaluđenosti i nesvjesnosti.
Tako je izvan svog vremena.
Moja majka, Bog joj dao pokoj senilnoj duši, imala je takve epizode.
Rekao je to.
- Rekao si to. - Ništa nisam rekao.
Itekako jesi.
Što? Što sam rekao, Victore?
Epizode. Rekao si neizrecivo.
Nešto psihijatrijski i liječnički.
Samo sam rekao epizode. Sad mi čitaš misli?
Želim brod Nije to nebeski svod
- Iako ću reći... - Evo, ide.
- Kad već razotkrivamo stvari. - Razotkrij svoje dupe.
Nastavi.
Ne kažem da to učinimo,
ali uvijek postoji mogućnost da kancelarki savjetujemo
da odstupi.
I da je natjeramo na to.
To je samo jedna mogućnost koju spominjem.
A što kažeš, kad bi se to dogodilo?
- Ne kažem da bi se dogodilo. - Kažeš.
Ali da se dogodi,
mislim da bi trebalo biti gotovo sad.
- Sranje. - Da.
Jer je cijeli smisao izgovaranja toga...
- A ne govorimo to. - Ne govorimo.
Da je natjeramo da odstupi, spriječili bismo daljnje krvoproliće.
- I propadanje privatnog sektora. - Te ubrzali gospodarsku obnovu.
Sad obojica to govorite.
Što kaže Ustav o zapovjednom lancu?
U slučaju zdravstvenog problema?
Pa ti si ga napisao!
Dakle, rekli smo da je ovo zdravstveni problem?
Ne, nismo ništa rekli.
Samo pitam.
Pa, u slučaju akutne psihotične epizode,
što poprilično točno opisuje našu situaciju,
vodstvo pripada...
Pa...
Nama.
Brzo niz dimnjak siđi
A kako si ti?
Nicky, ne govori tim glasom, molim te.
Tim tužnim, melodramatskim glasom.
Nisam melodramatičan.
- Samo te pitam... - Ma jesi.
Manipulativno je.
Znaš da to činiš. Govori normalno.
Žao mi je.
Prestani se ispričavati.
Vidiš, to ti govorim. Nemoj više biti tako povrijeđen. Molim te.
Dobro.
Pokušat ću... Više neću biti povrijeđen.
Onda mi ne nedostaješ.
Onda se osjećam kao da sam ja kriva za ono što si si učinio,
a nisam.
To je bio tvoj izbor, ne moj.
Ne bih trebala biti kažnjena zbog toga, zar ne?
Ne, imaš pravo. Naravno. Naravno, ljubavi.
Znaš da me trebaš.
Ne trebam.
Trebaš, iako ne želiš priznati. Ali trebaš me.
Ne trebaš nekog ravnog sebi ni nekoga snažnog. Trebaš mene.
Sretan sam što dominiraš mnome.
To je prirodni poredak.
Ne.
Mislim da ne trebam.
A zašto si me onda nazvala?
Da se uvjerim da se nisi opet pokušao ubiti.
Obećaj mi da nećeš.
Ne smiješ. Dobro?
Obećaj mi.
Reci.
Obećaj.
- Obećavam. - Obećaj.
- Dobro, obećavam. - Dobro.
Sretan Božić.
Čujemo se opet uskoro.
Da.
Dobro. Bok. Bok.
Što je?
Reci. Postajem živčana.
Zašto si mi kupila pištolj?
Ma, prestani. To je samo dar.
Ne znači ništa.
Zakuni se.
Molim? Da se zakunem?
Molim te, Herberte. Ovo smo već prošli.
Moraš mi obećati.
Zakuni se da me više nikad nećeš ostaviti.
Zakuni se.
Kunem ti se.
Obećavam.
Nikad te ne bih ostavila.
Nikad.
Najprije ustrijelimo vola.
Previše je opasan.
Prenijet ćemo izvršne ovlasti na prijelazno tijelo u kojem smo mi
i odabrani članovi oporbe. A onda...
Naći ćemo prijelaznog kancelara. Marionetu.
Uništit ćemo sve dokumente i tvrditi
da smo godinama bili aktivni otpor režimu iznutra.
Počet ćemo od početka.
Ne, ne znam. Ne znam.
- Ovo je trenutak da oblikujemo povijest. - Da, ali možda će se izvući.
Mačka je s devet života.
Dobro. A koji joj je ovo, Victore?
Pokaži malo poštovanja prema jebeno velikoj ženi!
Ne kažem da nije velika.
Da, naravno da je velika.
Svi se slažemo da je velika.
Velika je.
Velika je. Da.
Kao nova ministrica stanovanja
- ponosim se što služim vođi... - Pogledaj ovu prevrtljivu kučku.
Razumije potrebe naroda i brižna je prema svojim građanima.
Ništa ne radi u ovoj jadnoj kući!
Zaboga!
Seviljski brijač!
Isuse! Događa se!
Prvi kanal državne televizije.
Drugi kanal državne televizije.
Treći kanal državne televizije.
Jebemu!
Pobunjenici iz Westgatea zauzeli su sve kanale.
Da. Nema signala.
Slušaj, ljubavi. U redu je.
Tako pokušavaju zadobiti moju pozornost.
Ovo nije dobro, Elena.
Uđi, uđi.
- Ne pucajte, gospodine! - Da vidim ruke!
- Ne pucajte! - Na koljena!
- Ne pucajte, gospodine! - Na tlo!
- Pokaži mi ruke! - Došao sam...
- Pokaži mi ruke! - Došao sam je zaštititi!
- Predstavi se. - Narednik Hartl, gospodine.
Osigurali smo palaču i posjed s tri zaštitna kruga.
Prema vašem planu za slučaj nužde.
Ustani.
Što je bilo s komunikacijom?
Pobunjenici su prerezali sve telefonske linije.
Stražari na svim vratima. Trebamo stražare. Jasno?
Da, gospodine.
- Gdje su Laskin i ministri? - Saznat ću.
Idi.
- Vi ostanite. - Na zapovijed.
Slušaj, Herberte. Ne bi me ni pipnuli. Samo moraju vidjeti...
Slušaj me. Slušaj!
Mrze te i žele te ubiti.
Dobro?
- Hajde, idemo! - Ovuda!
Brže!
Idemo! Ovuda.
Vernhamičina vlada izgubila je legitimitet
i smijenjena je.
Pokret otpora Westgatea ovime se proglašava
privremenom vladom ove države.
Jebeno smeće iz Westgatea.
Ovih će dana kancelarka Vernham biti privedena pravdi.
Čime pružaju otpor? Kupusom?
Vaši ministri, kancelarko.
Našao sam ih u diskoteci. Ondje su cijelu noć.
Gđo kancelarko, nelojalnost tih demona koje podupire Zapad
posve je nezabrisiva.
Gdje je g. Laskin?
Nitko nije čuo što je s njim.
Vjerujemo da je prebjegao.
Kancelarko, pobjegnimo u ljetnu palaču.
Oprostite, kancelarko, u ljetnoj su palači pobunjenici.
Samo moram izravno razgovarati s njima. Obratit ću im se s balkona.
Samo moraju vidjeti da sam ovdje.
Ne, ne, Elena. Vani je previše opasno.
Ali ne bojim se, ljubavi.
Ako osiguramo balkon i emitiramo govor?
To bi moglo sve promijeniti.
Zločinci koji su zauzeli postaje ne žele komunicirati.
- Možda ću se jednostavno ubiti. - Elena.
Čini se da žele da umrem.
Zašto onda ne bih umrla?
Zapravo, ne.
- Ne, ne. - Nitko to ne želi.
- Ne, nikad, kancelarko. - Ne, naravno da ne.
Što predlažeš, ljubavi?
Neki će možda primijetiti
da u našem društvu ima još poklonika Vernhamice.
Ne vjerujte im i ne opirite im se
jer su to mračni ostaci palog režima.
Večeras ću objaviti da dajem ostavku na mjesto kancelarke.
Kad podnesem ostavku, moj će nasljednik odmah položiti zakletvu.
Samo je jedan logičan izbor.
Nasljednik Osnivatelja.
Da.
Ne, ne. Naravno da je u redu.
Naravno.
Ima veliku podršku.
Vojnik iz Westgatea, reformator, svježa krv.
Sigurno ovo želiš?
Da, sigurno.
A kako bi...
Kako ćemo...
- Raspravit ćemo iza zatvorenih vrata. - Tako je.
A ubrzat ćemo i saslušanje većinom u parlamentu.
- Da. - Moram reći da je to sjajno.
Odavno silno poštujem budućeg kancelara Zubaka
i bila bi mi čast biti u vašoj ekipi.
A ti?
Ljubavi, to je to.
Ovo će sad biti tvoja zemlja. Vidiš?
Sve svoje snove i reforme za radnike
možeš pretvoriti u stvarnost.
- Da. To... Moramo to obaviti večeras. - Da.
Hoćeš li to učiniti?
Hoćeš. Učinit ćeš to za mene.
- Hoćeš li? - Da, hoću.
Naravno.
Dobro. Gospodo, Singeru, vrijeme je za govor.
Elena će održati govor na odlasku putem društvenih mreža.
A odmah nakon govora kancelarke na odlasku
motorizirana pratnja odvest će vas od palače do parlamenta.
U parlamentu ćete održati govor.
Zaklet ćete se na vjernost Ustavu
i objaviti sastav svoje vlade.
Dragi građani i građanke, sretan Božić. Čast mi je obratiti vam se
na današnji sveti Badnjak s velikom novošću.
Herberte.
Bit će dobro.
Da, u redu.
Ovo je trenutak prema kojem smo išli.
Ne osjećaš li to?
Mislim da osjećam.
Da.
To je ponovno rođenje.
Kao u tvom snu.
Sjećaš li se?
Dogodit će se. Sve je...
Dogodit će se.
A ja ću biti ovdje i čuvati te.
Spremni smo, kancelarko.
Pet, četiri...
Čekajte.
Spremni?
Jesam.
Četiri, tri...
PRIJENOS UŽIVO
Dragi građani i građanke,
sretan Božić.
Čast mi je obratiti vam se na današnji sveti Badnjak
s velikom novošću.
Ali najprije ćemo ponoviti povijesnu lekciju.
Otkako sam preuzela težak teret služenja narodu,
silno smo se razvili kao država.
Sad je 97 posto stanovništva pismeno,
BDP po stanovniku utrostručio se
i, naravno, ujedinili smo se sa svojom braćom iz Fabanskog koridora.
Ali to nije sve.
Vidite, griješila sam.
Nisam uvijek živjela prema vlastitim standardima.
Ali danas bih to voljela ispraviti.
Dajem svoju neopozivu...
Unatoč pokazateljima razvoja, poput sudjelovanja žena u poslovima,
koje se povećalo za 37 posto...
Danas...
Voljela bih najaviti promjenu.
Vrlo važnu promjenu
koja će se dogoditi
uskoro.
Vrlo skoro.
Vidite, danas...
Natrag! Natrag! Natrag!
Ja ću...
- Upali su u palaču! - Molim?
Na posjedu su. Moramo je izvući!
Ne. Molim? Ne, ne.
- Ne, ne. - Hajde. Ustani.
- Pokrijte je. - Molim?
Budi iza mene.
Pokrijte? Što? Čekaj.
Osigurano!
- Idemo! - Osigurano. Deveti kat, je li osigurano?
Idemo!
Krov, je li osigurano?
Idemo gore.
Što se događa?
- Jebemu! - Ne!
Sranje!
- Jebemu! - Tata, molim te.
Tata, molim te. Tata, čuvaj me. Tata.
Prva jedinice, ovdje Stožer.
- Sranje! - Što se događa?
U redu je.
- Što se događa? - Hajde, idemo!
- Herberte! - Ostani iza mene. Iza mene.
Glavu dolje.
- Ne vidim. Ne vidim. - Požuri se. Idemo!
Idemo, idemo!
Ne, ne, ne.
- Idemo! - Imamo kancelarku!
To nije kancelarka, majmune! To je neka žena.
- Pustite je da uđe! Svi! - Zatvori vrata!
Zaboga!
Svi van!
Zbogom, jebena luđakinjo.
Ne gledaj onamo.
Ne pucajte!
To je skupnik. Odstupite.
Idemo!
Siđi.
- Dolje, dolje! - Hajde!
- Zaboravili smo Oskara. - Ne, ne, ne možemo. Ne.
- Ne možemo. Ne možemo. - Jebemu! Sranje!
Požuri se.
Prijevod: Ana Babić