PO DVIEJŲ MĖNESIŲ
Jis dar neišviręs. Reikėjo pavirti dar 2-3 minutes.
Užkaisk viryklę. Greičiau.
Judinkitės.
Alanai. Ką aš sakiau?
Trys skirtingi dirvožemiai iš 3 skirtingų ekosistemų.
To prašė kapralas. Taip viskas turi atrodyti.
Girdėjot? Man reikia daugiau.
Viešpatie. Gal galim jai kaip nors įsiūlyti blynų?
Jei nori, kad sargybinis ant tavo kiaušų sugrotų marimbą, galim.
Negaliu šitaip. Rengiuosi kaip valstietis,
daliju buzą, kol galvažudžiai sargybiniai mane kiaurai veria žvilgsniu.
Nenukabink nosies, Malkolmai. Tave iki pietų gali atleisti iš darbo.
Pakelk rankas.
- Taip, dilgčioja. - Taip.
- Taip, tikrai jaučiu dilgčiojimą. - Taip ir turi būti.
Taip. Malonus pojūtis.
Ei.
Ką tai reiškia? Jis nevirtas.
Taip, pone. Jis pakepintas ant sviesto.
Tau ką, ausyse šūdai?
Juk prašiau virto ir sūdyto. Nešk jį iš čia.
Nešk atgal į virtuvę savo įmantrius prancūziškus niekus.
Šis traškus turi pikantiško skonio. Juk taip?
Žinau, kad jau ne kartą klausiau, bet ar tai valgyti tikrai saugu?
Šis maistas negali būti maistingas.
Jis labai sveikas. Mes jį valgydavom, kai nieko neturėjom.
Taip, bet nėra taip, kad dabar nieko neturim. Mes dabar turim daug ko.
Tai ir yra tavo bėda, mielas drauge.
- Mielas drauge? Nesu tavo draugas. - Ne.
Baik, Niki. Mes pasitikim Herberto liaudiškais vaistais. Argi ne?
Juk jie sunaikino pelėsius.
Vėliau aptarsim daugiau apkarpymų?
Taip. Didysis pusgalvių armijos skerdimas.
Beje, jei jau apie tai prakalbom, darbuotojai darosi nervingi.
Dėl atleidimų. Atleiskit, dėl mažinimo...
Visa tai kiek žiauroka.
Gerai.
Ir nelabai palaiko dvasią.
Atleisk, Niki. Negalim algų mokėti balastui.
Ne, mums reikia taupaus veikimo. Jokių kūdikio riebalų.
Ir jokių siurbėlių.
Leni, paruošiau tau peržiūrėti finansinius rodiklius. To dalyko.
Kokio dalyko?
Dalyko. Na žinai, mano meile.
Belizo fondo.
Ne, vėliau peržiūrėsiu. Vėliau. Gerai?
Turiu pasirengti tėčio gimtadieniui.
Tu juk pravesi ministrų kabineto posėdį?
Žinoma.
- Tai tu man paaiškinsi? - Ką?
Kodėl tu apsirengęs kaip išlepęs ožkaganys?
Nesuprantu, ką tu turi omeny.
Dieve, Viktorai.
Tik nesakyk, kad apsirengei kaip kaimietis, kad įtiktum jam.
Ką? Žinoma, ne.
Stengiesi išvengti smūgio auliniu batu?
Gal tuo pačiu kapralui parodyk ir savo importinius šilkinius apatinius,
artojau? Pažiūrėsi, kaip jam patiks tavo apatiniai.
Kaprale, atrodote nepaprastai gerai.
Šiandien posėdžiui vadovausiu aš.
Tikiuosi, kanclerė jaučiasi gerai.
Jai viskas gerai.
Aišku. Smagu tai girdėti, kaprale.
Pone, turim jums dovanėlę.
Tai brangakmeniais puoštas frankų kalavijas,
nukaltas stiliumi, koks, istorikų manymu, būtų pačiam Pamestinukui...
- Man nereikia jūsų sumauto kalavijo. - Žinoma.
Taigi...
Kanclerė Vernham manęs paprašė jums perskaityti šį tekstą.
"Su kapralu Zubaku kartu nusprendėm įgyvendinti reformų paketą,
atitinkantį mūsų politiką, pagal kurią geriname darbininkų šeimų gyvenimą.
Godumas ir užsienietiški pinigai turi būti ištrinti iš mūsų nacionalinio charakterio.
Be to, vykdysim naują politiką -
didelio masto privataus turto perdavimą
iš žemvaldžių elito darbininkų klasei.
Šias plataus masto reformas turime įvykdyti kuo greičiau."
Sakyčiau, šaunuolis, kaprale.
Vadinasi, tai - žemės reforma?
Aš taip ir sakiau.
Vadinasi, žinot, kokie pavojai susiję su žemės reforma?
Tradiciškai tai ekonomikos sulėtėjimas, maisto stygius.
Jūs juk pasidomėjot Pietų Afrikos istorija?
Pasakiau, kad vykdysim šią reformą.
Mes į ją pasigilinsim. Kai gausim kanclerės leidimą.
Ne. Jūs jį jau gavot.
- Aš jį jums ką tik perskaičiau. - Taip, žinoma. Tik...
Turėjau galvoj jos oficialų sutikimą.
Pradėsit planuoti dabar, nes aš jums liepiau. Supratot?
Taip, žinoma. Be abejo, pone. Atleiskit, jei aš...
Ar pamenat, kas nutiko Emiliui Bartosui?
- Taip, pone, bet... - Tai buvo tik pradžia.
Labai gerai, kaprale. Ačiū. Mes tuoj pat imsimės darbo.
Ką gi, mieli draugai. Tegyvuoja Pamestinuko įpėdinis.
EUROPA
Mano mielieji, nuo mūsų didingų kalnų viršūnių
ir iš žydinčių cukrinių runkelių laukų
girdim mūsų protėvių dainą.
Jie mums moja,
kviečia mus namo prie vertybių ir tradicijų, kurias kadaise puoselėjom.
Ir jų paprastame džiaugsme bei išmintyje
mes atrandam šventą ir akivaizdžią tiesą -
šis mylimas kraštas turi priklausyti jums.
Tad visai netrukus įvykdysiu tai,
ko ankstesnis kancleris Edvardas Keplingeris nesugebėjo įvykdyti.
Kalbu apie visuotinę žemės reformos programą.
Aš atsiimsiu tai, ką iš jūsų pavogė klastingi oligarchai,
ir visiems laikams panaikinsiu skurdą.
Daugiau niekad nebus atstumtas jūsų triūsas.
Daugiau niekad iš mūsų nebus atimta mūsų svajonė.
Išjunkit kamerą. Ar gerai išėjo?
- Tobulai. - Tikrai? Tu dėl to tikras?
- Tobulai. - Ar ne per rimtai?
Puikiai, ponia.
Turėsim aptartai, iš kur tam imsim lėšų.
Jų gali tekti ieškoti holdingo bendrovėje.
Ne. Bendrovės lėšų neliesim. Ačiū, pone Singeri. Herbertai.
Tai nuostabu. Juk taip? Kaip mūsų svajonėje. Pamenat?
Taip. Ne. Visiškai taip pat, kaip mūsų svajonėje. Taip.
Žemės reforma. Stiprūs žodžiai. Įdomu.
Pagalvojau apie amerikiečius. Jie dėl šios reformos pasius.
Ne, Elena. Mes apie juos nebegalvojam. Gerai?
Jų nebėra. Čia likom tik mes ir mūsų tauta.
Taip, žinoma. Aš tik juokauju.
Ponia.
Štai ir tu, brangioji.
Atnešė tavo arbatos. Tau jos įpilti?
Aš čia mąsčiau, Leni.
Ta žemės reforma tikrai įspūdinga.
Taip. Ir man taip atrodo.
Taip, elgiesi kaip Robinas Hudas.
Tu juk matai bėdą?
Bėdą?
Negalima vienu metu būti Robinu Hudu ir karaliumi.
Holdingo bendrovė, Leni.
Man išeis būti ir tuo, ir tuo.
Ir tuo, ir tuo? Ne, tu negali grąžinti šalies
ir toliau sau į kišenę dėtis pusę jos pajamų.
Mes nugriebiam truputį grietinėlės. Viskas gerai.
Mes nugriebiam ne truputį grietinėlės, brangioji.
Ji juk neturi galvoj reformos
tiesiogine prasme, t.y. formos pakeitimo?
Jai vienodai, ką ji turi omeny.
Ji mūsų šalį nuvarytų į bankrotą, jei jai lieptų šis agresyvus buivolas.
Ji visą laiką planavo jį paaukštinti.
Paaukštinti, taip. Bet ne paversti Herbertu Rūsčiuoju.
Per jį neveikia mūsų kobalto kasyklos.
Per jį mūsų BVP traukiasi kaip sutraukiamasis raumuo.
Jis melžiamą amerikiečių karvę privertė ieškotis žalesnių ganyklų.
Jos susidomėjimas išblės. Visad išblėsta.
O jei šį kartą neišblės?
Darau viską, kad išblėstų.
Ponia, jūsų prašymu parengiau pilną pastarojo meto
amerikiečių žiniasklaidos ir žvalgybos pokalbių ataskaitą.
Suprantama, ir toliau vyrauja pokalbiai apie Taivaną.
Didėjant įtampai,
JAV Valstybės departamentas mėgina įtraukti Kiniją į...
Ne. Pradėkim nuo Europos. Taip?
Taip, žinoma.
Matom išaugusį dėmesį neramiai Vokietijos rinkai.
Ne. Arčiau mūsų.
Arčiau nei Vokietija, ponia. Taip.
JAV toliau ieško galimybių
investuoti į Feibeno koridorių.
Mūsų agentai regione stebi...
Ir nieko apie mus? Jokio smagaus traškėjimo apie...
Dieve. Apie tą senamadę moterį iš Kanzaso.
Kokia jos pavardė? Senatorė Holt.
Ponia, sakyčiau, kad kapralo Zubako ir jūsų suformuota
nauja izoliacinė politika pavyko.
JAV žiniasklaida pastaruoju metu apie jus ir jūsų vyriausybę beveik nerašo.
Panašu, kad ji gyvena toliau.
Suprantama, jūs to ir norėjote.
Taip, suprantama.
Uždarykit duris.
Beveik su gimtadieniu, tėti.
Viešpatie. Pažiūrėk, kaip atrodai. Išdažytas kaip olandų kekšė.
Štai. Gėlės negyvos, tu irgi negyvas. Turit daug bendra, galit daug ką aptarti.
Mes tapom labai kaimiški. Tau tai baisiai nepatiks. Bet čia tavo bėdos.
Nustok į mane šitaip žiūrėti. Man viskas gerai. Man geriau nei gerai.
Aš... Na, pastaruoju metu prastai miegu, ir tiek.
Pasirodo, žemės reforma - puikus sumanymas.
Taip. Šis sumanymas nėra silpnas ar nuobodus.
Tu klysti.
Jis tau nepakankamai rimtas.
Tu su savo nepasiekiamomis Feibeno koridoriaus aneksijos svajonėmis.
Tu kliedi.
Čia tikras pasaulis, tėti. Suauk.
Tu klysti ir dėl Herberto.
Taip.
Aš tą padėtį visiškai kontroliuoju. Taip, kontroliuoju.
Kas yra?
Jauti grėsmę?
Dėl to, kad jis - tikras žmogus?
O tu - sudžiūvęs senas svirplys su mažyčiais kiaušukais.
Tu man pavydi? Štai kas?
Ar dėl to sieki mane išvaryti iš proto, kaip išvarei mamytę? Tau nepavyks.
Aš pasiskiepijusi nuo tėvo. Aš tave išspjoviau.
Aš tavęs atsisakau! Aš tave atmetu, nes tu - apgailėtinas!
Ne. Atleisk. Atsiprašau. Tiesiog...
Prašau apie tai pamiršti.
Nenoriu sugadinti tau svarbios dienos rytoj. Atleisk.
Atleisk, tėti.
Apšilkit, Elena.
- Nagi. - Gerai. Viešpatie.
Atloškit pečius.
Judesys turi eiti nuo klubų. Štai taip.
Kas yra?
Nieko. Tiesiog...
Man viskas gerai. Tik truputį pavargau.
Nieko rimto.
Truputį pavargot?
Aš...
kiek anksčiau kalbėjau su tėčiu ir...
Svarsčiau, ar...
Ar ta žemės reforma - teisingas žingsnis? Ar mums jos reikia?
Taip, jos reikia. Manau, kad reikia.
Taip, tik aš...
nenoriu, kad virvė atsileistų. Ir tiek. Tiesiog...
Ne, manau, kad ta reforma pavyks.
Taip, ji man tikrai patinka.
Ką darai? Dieve, ką?...
- Ateikit čia. - Ką?
Ateikit čia ir gulkit ant grindų.
- Prie ventiliacijos angos! - Mano ranka!
- Man skauda. - Arčiau angos.
- Ne! - Ateikit prie pat angos.
Prie pat angos. Kvėpuokit.
- Iškvėpkit savo nuodus! - Negaliu!
- Nagi! - Negaliu!
Atleisk.
Negaliu. Man neišeina.
Elena, jūs negalit to padaryti, nes nesat išgijusi.
Liga dar nepasitraukė jums iš galvos.
Nuodai yra ne rūmų sienose, o jumyse. Išleiskit juos.
Išleiskit juos lauk. Papasakokit man viską.
Ką jūs slepiat? Viską papasakokit.
Dieve. Viską?
Po velnių, nežinau. Nuo ko pradėti?
Jie visur.
Gerai.
Pinigai kyšiams - Belizo fonde, valstybiniame banke, holdingo bendrovėj.
Už milijardą, o gal už daugiau turim turto
mano, Nikio vardu, per partnerius.
Tūkstančius pinigų srautų,
pasisavintų iš vietos verslininkų, ūkininkų, pensijos fondų.
Nė negaliu viso to išpainioti...
Aš sukėliau didžiulę netvarką. Atleisk.
Oi.
Man skauda.
Poezija yra bet kurios klestinčios pilietinės visuomenės jėgos šaltinis.
Ir su maloninga mūsų valdžios pagalba
šie poezijos centrai taps fontanais,
iš kurių mūsų nacionalinė dvasia gers dideliais gurkšniais.
Kas yra?
- Kas per velnias nutiko? - Jai viskas gerai.
- Elena, kas nutiko? - Ačiū, mielasis. Man viskas gerai.
Tai absurdiška. Mes mankštinomės, ir aš persistengiau.
Tai nepriimtina, kaprale. Negalit jos taip spausti.
Ji prastai valgo.
Ji gerai valgo pirmą kartą gyvenime.
Klausyk, man viskas gerai. Tiesiog paslydau.
Tai dėl sporto salės grindų, Niki. Jos slidžios kaip delfino nugara.
Pakvieskit Agnesę. Kanclerei paruošim tikrą vakarienę.
- Neparuošit. - Klausykit, kaprale.
Kelis pastaruosius mėnesius į jūsų procesą žiūrėjau labai kantriai.
Ir manau, kad mudu vienas prie kito prisiderinom
su mažiausia įmanoma trintimi, kokios galima tikėtis tokiomis aplinkybėmis.
Bet dabar mano žmonos sveikatai ir laimei sukeltas pavojus.
Ne. Ji laiminga ir sveika. Nelaimingas tik jūs.
Ką pasakėt?
Liaukitės. Abu.
Jei neturiu jėgų, tai tik dėl to, kad nemiegu.
Nemiegi? Tu miegi kaip opijaus apsirūkiusi naminė katė, mieloji.
Ji prastai miega.
Tai tiesa. Dėl tavo trūkčiojimo, Niki.
Dėl tavo krūptelėjimų prieš miegą.
Kaip man miegoti, kai tu krutini savo kojas?
Kodėl to nepasakei?
Atleisk. Mes šnektelėjom ir...
gal mudviem reikėtų pamėginti vieną naktį miegoti atskirai.
Ką tu turi galvoj?
Man reikia sureguliuoti miegą, Niki.
Nesuprantu. Tik šią naktį?
Taip, tik šią naktį. Tik naktį arba kelias naktis.
- Šis sumanymas - tavo ar jo? - Mūsų.
Tai Herberto pasiūlymas, kuriam aš pritariu.
- Atleiskit, ponia. Kuo galiu padėti? - Sveika, Agnese.
Klausi, kuo gali padėti?
- Taip, kaprale. Jei malonėtumėt pasakyti. - Taip, malonėsiu.
Malonėčiau tau surišti kulkšnis ir pakabinti žemyn galva pro tą langą!
Viešpatie.
Pone, kas jums kelia susirūpinimą?
Elena vos neužsimušė paslydusi slidžioj kaip čiuožykla sporto salėj.
Herbertai, nereikia. Aš...
Ne, viskas gerai, ponia.
Kaprale, galiu jus patikinti, kad sporto salės...
kaip ir kiekvieno šių rūmų centimetro
standartai išlaikomi tokie, kokie visą laiką buvo išlaikomi,
t.y. patys aukščiausi.
Jeigu ją dar kartą sužalosi, tave sušersim zoologijos sodo liūtams.
Ar supranti?
Taip, kaprale. Manau, vienas kitą suprantam labai gerai.
- Tu leisi, kad tai nutiktų? - Lauk!
Dieve. Visi eikit lauk. Būkit geri. Šiandien eisiu anksčiau miegoti.
SU GIMTADIENIU, DŽOZEFAI PITERI VERNHAMAI
Prašau visų dėmesio. Pakelkit akis.
Pažiūrėkit į mane. Labas rytas.
Ponia ir kapralas Zubakas prašo, kad į Džozefo gimtadienio vakarienės meniu
būtų įtraukta maistingos liaudiškos virtuvės patiekalų.
Reiškiu užuojautą jūsų plaktuvams.
Jį reikia palikti 2-3 minutėms.
Taip, dar.
Beveik baigėsi Oskaro piliulės.
Nebegaliu jų gauti.
Piteri. Man jų reikia.
Jei nesilaikysiu naujos medicininės tvarkos,
jis mane dar iki vakarienės įkiš už grotų.
Atleisk.
Štai taip. Gal geriau šitaip?
Ne, į dešinę. Truputį pasuk į dešinę.
- Į dešinę? - Liaukis. Baik.
- Juokauju. - Nejuokauk.
Tau dar skauda riešą?
Truputį.
Tau galėtų padėti mūsų draugas diazepamas. Jis palengvins skausmą.
Ne, Niki. Herbertas man davė kažkokios tinktūros.
Ji padeda?
Liaukis.
Palauksiu tavęs apačioj.
Kas visi šie žmonės?
Pamaniau, gimtadienio vakarėly turėtų dalyvauti tikri žmonės,
o ne kažkokie išsipuošę šmikiai su trapiu porcelianu.
Tad leidau sau pakviesti mūsų tautiečių iš kaimo.
Tai puiki galimybė.
Galimybė?
Taip, na žinot... Jiems papasakoti.
Ką jiems papasakoti?
Tai, ką man papasakojot apie pinigus.
Papasakoti jiems?
Taip. Detalių pasakoti neprivalot.
Papasakokit, kad padarėt klaidų, kad pavogėt iš jų pinigų,
ir išsivalykit sąžinę.
Ne.
- Ne. Aš to nedarysiu. - Kodėl?
Na...
Dabar ne visai tokia proga.
Juk ne tokia? Šįvakar švenčiam. Taip.
- Elena... - Atsisėskim.
Sveiki atvykę. Labai džiaugiuosi, kad čia susirinkot,
nes jūs esat tie tikrieji žmonės.
Ir to būtų norėjęs mano tėvas.
O tau, jubiliate, šiandien sueina 83 metai.
Sveikinu.
Tėti, abu žinom, kad tu dar čia, su manimi.
Tad su gimtadieniu, tėti, ir...
Ir linkiu dar daug gimtadienių.
Bei dėkoju jums visiems už tai, kad prie mūsų prisijungėt. Taip.
Sveiki.
Kalbų sakyti nemoku, bet...
Mano kraštiečiai turi tokį tostą.
"Galit statyti kad ir aukščiausią pastatą,
bet jį statysit nuo mūsų žemės!"
Nuo mūsų žemės!
Nuo mūsų žemės, taip! Ir dar norėčiau pridurti...
Atleiskit. Mes norėtume pridurti,
kad labai apgailestaujame dėl visko, kas iš jūsų buvo atimta.
Jūsų žemė! Jūsų namai! Jūsų pinigai!
Su gimtadieniu.
Su gimtadieniu, brangus tėti,
su gimtadieniu sveikiname tave.
Su gimtadieniu, tėti.
Klausyk, žinau, kad vakar pasakiau
ne itin malonių dalykų.
Ir aš tik...
- Aš tik norėjau... - Užsičiaupk, po šimts.
- Atleisk, aš... - Ir nustok atsiprašinėti, dukra.
Nustosiu.
Tie kiaulės tave gal ir vadina kanclere, bet aš žinau, kas tu esi iš tikrųjų.
Pasakyk man, kas aš iš tikrųjų.
Lėkšta ir neryžtinga politinė kekšė be principų.
Komiška figūra, neturinti vizijos ir lengvai valdoma.
Vien papai ir jokio stuburo. Kaip tavo motina.
Taip. Aš... Žinau.
Viešpatie. Nejau nemoki rišliai kalbėti?
Nereikia... Nekalbėk šitaip. Aš stengiuosi, tėti.
Tu kaskart atsiguli ir darai, ką tau liepia. Juk taip?
Už tai tave labai mėgo amerikiečiai.
O dabar darysi tai, ką lieps jis?
Jis tave privertė čiulpti jam pimpalą. Juk taip?
Atsakyk, bjauri boba.
Apgailėtina.
Paklausyk manęs.
Būk drąsi.
Bent kartą savo tuščiame gyvenime imkis kurti istoriją.
Taip. Pasistengsiu. Duodu žodį. Pažadu, tėveli.
Po pusryčių rengiu žemės reformos planavimo posėdį.
O jums viską papasakosiu vėliau. Taip?
Šiandien posėdy dalyvausiu ir aš.
Agnese, paprašyk pono Laskino, kad praneštų ministrams.
- Klausau, ponia. - Ačiū.
Prasideda. Prisiriškit, mano niekam tikę piratai.
Tiesą sakant, mano požiūris šiuo klausimu pasikeitė.
Taip.
Man šis sumanymas atrodo nuostabus.
Žinoma. Perskirstyti turtą, sužlugdyti ekonomiką, apšvarinti bakalėjininkus.
Baltoji Zimbabve, štai ir mes.
Jei kuris nors turėtume vasarnamį prie Oberio ežero,
toks turtas juk nebūtų perskirstytas?
Ponia kanclere, kaprale Zubakai, džiaugiamės, kad dalyvausit abu.
Tikrai smagu. Jums abiem parengėm planavimo santrauką
to, ką norėtume pavadinti
"Vernham žemės ūkio reformos ir plėtros programa".
Tad jei atsiverstumėt
jums paruoštus žemės reformos planavimo paketus,
norėtume pradėti nuo
Pirmo skyriaus, "Ūkių nusavinimas."
Šis skyrius priderintas prie mūsų dabartinio biudžeto.
Ministre Singeri, aš norėčiau pradėti ne nuo ten.
Na... Puiku, ponia. Nuo kur norėtumėt pradėti?
Nuo pačios žemės.
Aišku. O konkrečiau?
Nuo jos apsaugojimo.
Apsaugojimo?
Akivaizdu, kad prieš reformuojant žemę, ją reikia apsaugoti.
Žinoma. Kalbant apie ginčijimą...
Pirmas prioritetas - užtikrinti mūsų šalies gyventojų saugumą ir autonomiją.
Tik susivienijimo su mūsų broliais Feibeno koridoriuje programa
gali užtikrinti mūsų suverenitetą.
Susivienijimas?
Ši žinia, ko gero, gali sukelti
mūsų draugų iš Amerikos kalbas. Jūs taip nemanot, pone Laskinai?
Tikiuosi, šią jūsų reakciją sukėlė ne mano ataskaita ir patarimai.
Ne, visai ne.
Nors spėju, kad jūsų darbas netrukus pasidarys labai įdomus.
- O ką mes?... - Tai dar mūsų planas, branguti.
Atsiimsim tai, kas buvo pavogta.
Tai būtų neįmanoma
pirmiau nesusivienijus su Feibeno koridoriumi.
Taip? Gerai?
Gerai. Šis būdas švaresnis. Nors ne, jis - vienintelis. Taip.
Ponia, jei iš tiesų siūlot aneksuoti Feibeno koridorių,
primygtinai patariu elgtis labai atsargiai.
Ponia, nėra parengta jokių nenumatytų atvejų planų.
Mes veržtumėmės kaip papuola.
Niekas nežino, kaip reaguos NATO valstybės.
Jeigu saugumo pajėgos Feibeno zonoj pasipriešins,
kils skerdynės.
Pone Laskinai, niekas nesiūlo ten veržtis.
Niekas.
Taip savo tautiečiams kitapus sienos parodysim taiką ir meilę.
- Bet, ponia... - Pirmyn, mano draugai.
Pasistenkim mobilizaciją baigti iki savaitės galo.
Man toks terminas atrodo protingas. Taip?
Ir Herbertai, ten reikėtų pasiųsti tave.
Suteikti tau naują titulą. Pvz., Feibeno laisvės kapitonas.
Taip. Ką nors tokio. Ką nors smagaus. Sąmojingo.
Taip? Gerai.
Mano mielieji. Galų gale išmušė šventa valanda,
kai pildosi mūsų šlovinga svajonė.
KANCLERĖ SKELBIA SUSIVIENIJIMĄ SU FEIBENO KORIDORIUMI
Panašu, kad galų gale išaušo diena
visiems jūsų, kurie troškot Feibeno apsisprendimo.
Išsiunčiau savo padėjėjus,
taip pat ką tik paskirtą Feibeno laisvės vadą Herbertą Zubaką,
užtikrinti, kad jie šias protėvių žemes atsiimtų labai atsargiai.
Kanclerė Vernham ir jos šalininkai daug metų
varžėsi dėl šio 2070 kv. km etninio kalnuoto krašto.
Kanclerės Vernham režimas šią operaciją atsargiai apibūdino
kaip "teisėta aneksija".
Radikalus Vernham požiūrio pasikeitimas...
Matome, kaip nepažymėti sunkvežimiai tyliai važiuoja į Feibeno teritoriją.
To paneigti neįmanoma.
Tai visi okupacijos požymiai.
Tai ne okupacija, mieli draugai. Dabar, kai aš kalbu,
Feibeno parlamentas balsavimu vienbalsiai pritarė šiam susijungimui.
Praėjus vos 12 dienų nuo Vernham neteisėto įžengimo į Feibeno koridorių,
pasak šaltinių, Feibeno įstatymų leidėjus grasindami ginklu privertė
vienbalsiai pripažinti aneksiją ir taip ją įtvirtini oficialiai.
Baltieji rūmai šiandien reagavo greitai ir įsiveržimą pavadino
tragišku smūgiu Feibeno apsisprendimui
bei pasityčiojimu iš NATO taikos palaikymo pastangų.
Šios savaitės įvykiai Feibeno koridoriuje
pabrėžia mūsų transatlantinės partnerystės svarbą.
Kanclerė Vernham tai vadina susivienijimu,
bet mes žinom tiesą.
Ji šį kraštą užgrobė neteisėtai ir turės atsakyti už padarinius.
Kanclerės Vernham ilgalaikė svajonė atgauti Feibeno koridoriaus kontrolę
galų gale išsipildė.
Daugelis sutiktų, kad susivienijimas su mūsų broliais ir sesėmis Feibene
yra priežastis švęsti.
Tačiau kokios bus ilgalaikės pasekmės mūsų ekonomikai?
Sėskitės.
Malonu jus visus matyti. Labas rytas.
Ponia kanclere, ar praeitos savaitės karinė operacija Feibeno...
Karinė operacija? Ne.
Nevartokim žodžių "karinė operacija". Ne.
Feibeno koridoriuje nebuvo paleistas nė vienas šūvis
ir nebuvo žuvusiųjų ar sužeistųjų.
Ponia kanclere, kiek šis susivienijimas pažeidžia tarptautinius susitarimus?
Jūsų minimi susitarimai yra pasenę ir todėl neteisėti.
Mes tik įgyvendinam savo svajonę.
Savo svajonę apie naują Europą be apribojimų ir be žiaurumo.
Ir užtikrinu, kad mūsų veiksmai visiškai atitinka įstatymus.
- Kas kitas? - Ponia kanclere.
Taip.
Ar apgalvojot visus galimus pavojus?
Ekonomines sankcijas, galimą vizų draudimą.
Klausėt Jungtinių Valstijų, ar jos apgalvojo galimus žygių
Afganistane, Irake, Jemene, Libijoje, Indonezijoje, Centrinėje Amerikoje
ir visuose pasaulio kampeliuose pavojus?
Veiksmus, kurie pareikalavo daug žmonių gyvybių
ir už kuriuos JT neįvedė jokių sankcijų.
Ar jų teiravotės apie tai? Taip ir maniau, kad nesiteiravot.
Ponia, akcijų rinka staigiai nusmuko,
- o jūsų valiuta rekordiškai atpigo. - Taip. Pinigai mėgsta tylą.
O dabar sukeltas triukšmas.
Šį triukšmą kelia mūsų buvę draugai iš už Atlanto.
Kai nusiramins jie, nurims ir akcijų rinkos.
- Taip, bet... - Tai nebe pokalbis.
Leiskit man pabaigti. Draugai...
Ateina laikas, kai tenka pasirinkti sunkiausią kelią.
Aš pasirinkau tokį kelią ir tai padariau laisvės vardu.
- Kanclere. - Ačiū.
Kanclere.
Ką čia turim?
Dovanoju jums kertinį Švenčiausiosios Trejybės vienuolyno akmenį.
Šis vienuolynas - senoviniai dvasiniai mūsų brolių Feibeno krašte namai.
Paprasti valstiečiai kadaise kovojo, kad susigrąžintų šį reliktą
iš žemvaldžių elito.
Kaip mūsų svajonėje, Elena.
Na, tai... miela.
Ačiū.
Elena, kai tik galėsim, turėtume imtis likusios dalies.
Likusios?
Taip. Likusios mūsų svajonės dalies - žemės reformos.
Ak, taip. Taip.
Taip, žinoma. Turim užtikrinti, kad žemės reforma būtų sėkminga.
- Kada? - Kai baigsis neramumai dėl Feibeno.
Mūsų biudžetas performuotas,
nemenką pagalbos sumą reikės išsiųsti į Feibeno koridorių.
O likusias lėšas reikėtų atidėti tam atvejui, jei būtų neigiamų pasekmių.
Tai kada išsipildys mūsų svajonė?
Tai ir yra mūsų svajonė.
Likusią jos dalį finansuosim kitais metais.
- Arba po poros metų. - Po poros metų?
Negalim sau leisti būti neatsargūs. Žemės reforma tiesiog pernelyg svarbi.
Po paraliais.
Kokio velnio tau reikia?
- Man nurodė jums atnešti šį siuntinį. - Kas tai?
Uniforma, kurią jos pageidavimu turėsit apsivilkit per šio vakaro pokylį.
- Pergalės vakarėly atrodykit gražiai. - Šio spragtuko kostiumo nesivilksiu.
Ji prašė, kad jį apsivilktumėt, kaprale.
Nustok mane vadinti kapralu.
Norit, kad padėčiau apsivilkti?
Nieko baisaus. Čia yra ir atsarginių apatinių marškinių.
Kodėl tu su manim maloni? Tai kvaila.
Tiesiog dirbu savo darbą. Kvailą darbą.
Tegyvuoja didvyris užkariautojas.
Žinoma.
Jūs šypsotės.
Visas Vakarų pasaulis mums įves sankcijas,
o jūs šypsotės.
Klausyk. Ir aš jaučiu įtampą.
Bet pripažink, kad mūsų planas išvesti iš rikiuotės kapralą pavyko.
Pone, mūsų planas buvo grįžti prie ankstesnės įprastos padėties.
Ši padėtis tikrai nėra įprasta.
Ko gero, mano protas suvokia, kad tai tiesa,
bet turiu prisipažinti, kad man keistai kutena širdį.
Manyčiau, neišvengiamas mūsų ekonomikos žlugimas
šiek tiek nusvers jūsų asmeninio gyvenimo naudą, pone.
Nemanai, kad kažkaip atlaikysim tas sankcijas
su mūsų naujuoju planu C?
Ak, taip. Kinija.
Šalta, beširdė supervalstybė, kuri išspręs visas mūsų bėdas.
Galvok apie gerus dalykus, Laskinai. Šį vakarą laikas pašėlti.
Šauni uniforma, kaprale.
Atmink - jei pasijusi prastai,
susirask mane. Gerai? Ateik ir susirask.
Šypsokis, branguti.
Atsisėsk greta manęs. Gerai.
Ar man tikėtis, kad iš manęs pasijuoks?
Galbūt truputį.
- Ką jis čia veikia? - Į sveikatą, brangioji.
Labas vakaras!
Sveiki atvykę į didvyrių pokylį!
Šįvakar iškilmingai minim mūsų sugrįžusius didvyrius
ir džiaugsmingą susivienijimą su mūsų broliais iš Feibeno!
Tad noriu paklausti. Jūs pasiruošę pasismaginti?
Taip!
Beje, ponia, nenuleisčiau akių nuo to vyno.
NATO gali jį pavogti dar iki pertraukos.
Matau, visi švariai nusiprausėt. Atrodot puikiai.
Ką čia matom? Tai Emilis Bartosas.
Panašu, kad jis į pokylį atlydėjo savo anūkę.
Ar galiu paklausti, kiek jai metų?
Atrodo, kad ji būtų patenkinta gavusi ledų ir pajodinėjusi ant ponio.
Bet įsivaizduokit, kaip dabar jaučiasi vargšas senasis Keplingeris.
Juk žinot, kad jis žiūri šio pokylio transliaciją.
Žinot, kad jis žiūri transliaciją savo didžiuliame name kalnuose
ir lieja ašaras į savo vyną.
Ką gi, pone buvęs kancleri, žinoma, kad jūs nekenčiat susivienijimo.
Mes tą supratom po jūsų pirmųjų dviejų skyrybų.
Mieli draugai trumpai pasvarstykim,
kas dabar dedasi šioje šalyje už šių rūmų sienų.
Beprasmiškas, nereikalingas, išlaidus ir brangus sumanymas,
kuris tęsis daug metų.
Suprantama, kalbu apie nacionalinius poezijos centrus.
Vaje. Ponui Vernhamui šis pokštas nepatiko.
- Šis pokštas buvo gan nekaltas. - Jei jums nepatinka medžiaga,
imkit ir parašykit apie ją eilėraštį.
Ponia kanclere, ponas Bartosas norėtų trumpai aptarti Kiniją.
Vėliau.
Linkėjimai dr. Froidui nuo kanclerės vyro. Bet akivaizdu, kas su kelnėmis...
Ką reiškia "aptarti Kiniją"?
Manyčiau, tai reiškia trumpą Kinijos aptarimą.
Sušukit, jei jūs iš armijos!
Sušukit, jei jūs iš spec. pajėgų. Iš karinių oro pajėgų! Iš saugumo tarnybos!
Nikolai, turiu jums eilėraštį į konkursą.
Nežinau, ar dar priimat eilėraščius,
bet mano literatūros asistentė jį atneš.
- Ačiū. - Labai gerai.
Eilėraštis skamba taip.
Kadaise gyveno stulbinantis žmogus,
jo darbas buvo labai gluminantis.
Jis gyveno rūmuose
ir tampė sau už falo.
Jis šaukė: "Mano senelis - Pamestinukas!"
Oskarai! Viskas gerai. Giliai kvėpuok...
- Dink. - Aš stengiuosi padėti.
Turėjai galimybę padėti. Dink.
Viskas gerai. Mamytė su tavim.
Neimk į galvą. Tai pokštas.
Tai tik didelis pokštas.
Didelis pokštas.
Nepamiršk rytojaus. Bankininkai, zoologijos sodas.
Taip.
- Iki rytojaus. - Iki. Labanaktis.
Man pokylis patiko.
Nors buvo mažiau patikusių dalių.
Komedija - toks žanras. Ji niekam gerai neišeina.
Atrodai pavargęs.
- Tu pavargęs? - Ne.
Šiek tiek suirzęs?
Gerai.
- Tu dėl to tikras? - Taip.
Kažin ar tavim tikiu, bet tai nesvarbu. Ilgas vakaras.
- Kas čia per garsas? Tu visad tai darei? - Ką dariau?
- Šnarpštei. Tu dabar šnarpšti. - Ką?
Truputį...
Tikrai?
Tu to nepastebi?
Ne.
Kaip tu gali to nepastebėti?
Nežinau.
Tu nepastebi, kad daug kartų per dieną darai tai,
ko anksčiau nedarydavai?
Aš nešnarpščiu.
Šnarpšti. Ką tik tau pasakiau, kad šnarpšti.
Tave tai trikdo?
Ne. Tai manęs netrikdo.
Gal šiek tiek erzina, kad nepripažįsti, jog šnarpšti.
- Tu mane laikai erzinančiu? - Ne, aš pasakiau ne tai.
Bet atrodo, kad tave erzinu.
Atrodo, kad mane erzini? Kada taip atrodo?
Šįvakar, dabar.
Šįvakar tavęs beveik nepastebėjau.
Taip. Tą ir turiu galvoj.
Nes iškilmingai minėjau savo šalį ir mūsų tautą.
Nejau visą dėmesį turiu būti sutelkusi į tave?
Kodėl susitinki su Bartosu?
Gal ir nesusitiksiu.
Atsakyk.
Kodėl susitinki su Bartosu?
Nes jis gali užsiimti verslu,
o jo verslas yra svarbus mano šaliai.
Ne. Šis žmogus mums nesvarbus. Visai nesvarbus.
- Mes tik pasikalbėsim. - Apie ką?
Apie reikalus. Apie kelis dalykus.
Apie Kiniją?
Galimas daiktas. Tai variantas.
Laisvos prekybos sutartis su didžiausia pasaulio valstybe, mūsų priešų prieše.
Ar tai nusikaltimas?
"Galit statyti kad ir aukščiausią pastatą, bet jį statysit nuo mūsų žemės."
Kaip miela.
Tavo mamytė tokias dainas dainuodavo runkelių laukuose?
Ne, Elena. Pažiūrėk į mane. Tai mūsų svajonė.
Tavo svajonė.
- Ką? - Tavo svajonė, o ne mano.
Aš nesvajoju.
Dieve. Nejau tai taip siaubinga?
Viešpatie. Suauk, po šimts.
Gal kartais ir svajoju, bet savo svajonių neprisimenu.
O aš prisimenu.
Taip, prisimeni. Tavo svajones sukelia vaikiškas protas.
Ką?
Tu nesi labai protingas. Juk taip?
Ką pasakei?
Didelis jaučio išvaizdos vaikas.
Tavo tėvas visą laiką žinojo, kad tu silpna.
Vargšas jautukas.
Tu vagi pinigus iš vargšų ir juos slepi.
Ir pavertei savo sielą šūdu.
Neabejoju, kad svajoji mane išdulkinti.
Taip, svajoji.
Tu svajoji mane išdulkinti.
Bet aš nesvajoju su tavim dulkintis.
Maniau, kad su tavim smagu. Buvai smagus.
Dabar tu esi nuoboda.
Tu to neneigi.
Ko?
Kad svajoji mane išdulkinti.
Tavo protas nėra kilnus.
Tarškėk toliau, jauti.
Nevadink manęs jaučiu, po šimts!
Aš ne jautis. Girdi, ką sakau? Žiūrėk į mane. Aš ne sumautas jautis!
Taip, tu - mėsininkas.
Velnias!
Aš tau parodysiu...
Jie nė nenutuokia. Dabar visas reikalas...
"Vernham švenčiama Feibeno aneksija sukėlė tarptautinį pasipiktinimą"
Ačiū, Agnese.
Ponia, norėčiau pakalbėti apie vieną dalyką.
Gerai. Apie ką?
Buvusio sveikatos ir saugumo vadovo skirti liaudiški vaistai
nepadeda.
Oskarui vėl prasidėjo priepuoliai.
Ką? Agnese! Kodėl niekas nepranešė man?
Atleiskit. Dabar norėjau būti su jumis atvira.
Džiaugiuosi, kad buvai su manim atvira.
Kaip viena motina su kita.
Taip, žinoma. Tuoj pat turim atnaujinti ankstesnį Oskaro gydymą.
Ačiū. Labai ačiū. Nė negaliu apsakyti, kaip tai svarbu.
Bet...
Bendrai auginant vaiką svarbus atvirumas.
O tu nuslėpei informaciją apie Oskaro būklę.
Man neatrodo, kad mudvi veikiam sąžiningai, Agnese.
Taip. Manau, Oskarui bus geriausia
likti čia su manim, kad galėčiau prižiūrėti jo gydymą.
Nes dabar negaliu tavim pasitikėti, Agnese.
Tai labai nuvilia. Neabejoju, kad tu supranti.
Taip, aš...
- Ačiū. - Aš...
Tai viskas.
Vertė: Rolandas Škarubskis