HÁROM HÉTTEL KÉSŐBB
Kedveseim!
Egykor fáradt, letargikus voltam.
Gúzsba kötöttek a modern élet nehézségei,
de aztán felfedeztem a krumpli ősi erejét.
Most pedig, hála a krumpligőz gyógyító hatásának,
sosem éreztem magam ennyire egészségesnek, boldognak és erősnek.
Konzultálván a népi orvoslás művészetének legkiválóbb művelőivel,
megtisztítottam testem a mérgektől, és új életet kezdtem.
Most friss szellő járja át a népek palotájának falait.
Kövessetek minket, kedveseim,
engedjétek, hogy imádott földünk természetes jóságától
erősebbek és magabiztosabbak legyetek!
Ott van. A nagykutya.
Palota Egészségparancsnoknak kell szólítanunk.
Hat éven át tanultam orvostudományt, erre krumplit főzök Dr. Gorillának.
Az valóban az ő érdeme, hogy Elenának már nem a penész a mániája.
Milyen a hangulat odakint?
A nép Elenát támogatja.
Imádták, hogy odasózott Amerikának.
Hé!
Törekedni fogsz a nemeslelkűségre, ugye?
- Igenis! - Szedd össze!
Igenis!
Látod? Beteg az agya.
Elena megbolondította.
Jaj, sajnáld a szegény böllért!
Sajnálom is.
Hé! Szaporán!
Tessék! A fiú pirulái.
- Mivel tartozom? - Menj már, cicus!
A Fehér Házat aggodalommal tölti el
Vernham kancellár agresszív retorikája.
Az is felmerült, hogy Judith Holt,
a szenátus külügyi bizottságának feje
a régióban tett látogatása során időt szakít egy vizitre
a kancellárnál.
Mit gondolsz?
Túl puccos a parasztoknak?
Egy csicskát küldenek.
Egy senkit, holmi külügyi bizottsági vezetőt
az elnök vagy alelnök helyett.
Valami utazó paraszt picsát az isten háta mögül.
Rangos bizottság, úgy tudom.
Bizottság? Uncsi.
Túl csicsás. A másikat.
Lenny!
Akkor nem aggódsz?
Mi miatt?
Amiatt, hogy hetek óta pocskondiázod a Nyugatot?
Nem félsz, hogy ez visszaüt?
Jaj, szegény Nicky!
Félsz, hogy drónnal szétlövik a jakuzzit?
Nem.
De üzleti kapcsolatok kötnek Európához és Amerikához,
a külföldi pajtik, Laurent, Carla,
- a comói tanácsadó? - Rohadjanak meg!
Az igaz barát nem hagy el. Az áruló elszelel.
Az elnök egyértelműen jelezte, hogy normalizálná a kapcsolatokat
egykor hű szövetségesével és fontos kereskedelmi partnerével,
mielőtt még jobban elfajul a helyzet.
A kérdés az, hogy Vernham kancellár fogékony lesz-e erre.
Bár a népszerűségi indexe 75%, négy év óta nem volt ilyen magas,
figyelmeztetnem kell arra,
hogy magánszektor-béli ügynökeim idegességet érzékelnek a piacon,
mióta a kobalttársulás ügye megrekedt.
Egyesek kétlik, hogy az új,
a Nyugat irányába tanúsított, kvázi dacos hozzáállásnak
esetleg hátrányos...
Én akarom felvágni a tojást.
Persze, drágám!
Köszönöm, Laskin úr! Ennyi bőven elég lesz.
Drágám, mielőtt elfelejtem,
érkezett néhány panasz az aromára.
Miféle panasz?
Hogy a palota bűzlik, mint egy ír bordélyház.
Kit érdekel?
A krumpligőz tisztít.
Végre kapok levegőt, mióta Herbert
kimosta azt a sok nyugati szart a szervezetemből.
Jó reggelt, Herbert!
Jó reggelt, Elena!
Jól vagyunk, igaz?
Így van!
Jól mulattunk az éjjel, igaz?
Úgy bizony.
És mit csináltunk, daliám?
A termőföldeken szaladgáltunk és a teliholdat ugattuk.
Rohadtul, annyi szent!
- Jót randalíroztunk, igaz? - Rohadtul, annyi szent!
Vajon ma éjjel hová megyünk?
Ahová csak akarunk.
Fekete retek a szülőföldről.
Lássuk!
A lépe kissé szennyezett.
A mustár majd segít ezen.
Rajta!
Kenjen be jó alaposan!
Bizonyára tudja,
hogy mindketten orvosok vagyunk.
Bevallom, nem vagyok járatos a módszereiben.
Anyámtól tanultam.
Vagy úgy! Népi orvoslás!
Az egyetlen, ami használ.
Azért az aszpirin meg a kemó is eléri a kívánt célt néha, de...
EURÓPA
A rezsim
- Jó reggelt, asszonyom! - Jó reggelt!
Jó reggelt, drágám!
Szervusz, Oskar!
- Minden rendben, asszonyom? - Ja.
Bartos úr délben érkezik a cukorrépaünnepre.
- Küldje be hozzám, kérem, Agnes! - Úgy lesz.
A mi Oskarunk új epilepszia terápiája
valóban csodálatos, nemde?
Igen, úgy tűnik, nagyon jól van.
Elmúltak a rohamok.
Egy sem volt.
Valóban bámulatos a népi gyógymód.
Mindig is ez kellett volna a fiunknak,
nem a puccos nyugati pirulák.
Lenyűgöző.
Valóban, asszonyom.
Fekete retek. Nagyra nyisd!
Igen.
Rágd meg, rágd meg, rágd!
Igen! Ez az!
Nézze csak,
milyen kevélyen masírozik!
Egek! Mondjuk, máskor is zúgott már bele férfiakba.
Ki is volt a legutóbbi mérőember?
Sebastian.
Azért rúgta ki, mert kattogott az álla evés közben.
Gyanítom, ezúttal többről van szó puszta fellángolásnál, Victor.
Ön szerint hogyan járjunk el?
Türelemmel, fiam!
Bartos majd észhez téríti.
Az biztos, hogy megpróbálja.
Ha a kobaltbiznisz kútba esik,
fújhatja a nyereségét.
Egy nőt küldenek. Hihetetlen, nem?
Veszélyben a viszonyunk, erre egy nőt küldenek, bakker!
Találkoztam már Holt szenátorral.
Értelmes asszony.
Amerikai létére.
Tudja, miről van szó.
Nem akarják, hogy Kína kaparintsa meg a kobaltunkat.
Persze. Az amerikai birodalom züllött és barbár. Ezt tudjuk.
De mindig támogatták önt.
Lekezeltek.
A snassz szöszit a snassz országból. Mindig félretoltak.
Elena, sok éve vagyok már a barátja és munkatársa.
Ön állhatatos, okos,
és tudja, mivel tegyen a kedvükre, hogy elérje, amit akarunk.
Ebben rejlik a varázsereje.
Körömvirág tea a...
Ja, igen.
- A... - Tudom.
Folytassa! Ne kerteljen, Emil!
A pénzét félti, maga kis kapzsi?
Az önét, Elena.
A miénket. Ha kockáztatja a szankciókat...
- Nem lesznek szankciók! - Ön szerint.
De ne feledje, hogy kis ország vagyunk!
Egerek egy fürdőkádban. Tízcentis vízbe már belefulladunk.
Nem kell hajbókolnia, de az ő szabályaik szerint kell játszania.
Érti?
Nem fogják belém törölni a cipőjüket, Emil!
De az ellátási láncot sem robbantom fel.
Ezt akarta hallani?
Igen, ezt. Köszönöm. Nagy kő esett le a szívemről.
Jól van. Menjen, egyen egy töltött káposztát, nagyfiú!
Ez mire jó?
Körömvirág. Felébreszti az izmait.
Pompás! Nem hagyhatom, hogy elbóbiskoljanak.
Nem vagyunk egerek.
Ne aggódjon, Herbert! Pont így működnek a dolgok.
Jó hangulatban van, nem?
Jó, ha van egy kis pórias íz a kosztjában.
Legalább köretnek.
Gratulálok.
Gratulálok nemzetünk imádott cukorrépa-termelőinek
ehhez a bőséges terméshez!
És itt is van, emberek!
A szezon első cukorrépája!
Magasztos pillanat.
Egy gumónak tapsolnunk.
- Tolja! - Tolom!
- Erőből! - Tényleg tolom!
- Nem tolja! - De, bakker!
- Nem tolja, bakker! - De igen!
- Erősebben! - Igen!
- Látja? - Igen!
- Toljuk egymást! - Igen. Úgy van!
Erősebben!
- Rajta! - Igen!
Erősebben!
Rajta!
Mi történik velem?
Jó dolgok.
Miért hánytam?
Ki akar jönni.
Micsoda?
A méreg.
- Micsoda? - Magában volt évekig
az a sok szar, ami ezen a helyen...
Mint a baromság, amit Bartos mondott. Egerek a fürdőkádban.
Benyelte mindet.
Most ki kell adnia magából.
Igen. Kiadni magából mindent.
Mióta gondolod, hogy nem használok elég sminket?
Hunyd be a szemed!
Szerintem ez kicsit jobban fog tetszeni neked, mert...
- Hunyd be! - Fújd!
Bocsi.
Ettől szerintem kicsit elegánsabbnak fogsz tűnni.
Elegánsnak, mint egy prosti?
Lenny! Félek, hogy túlhajszol téged.
Nem is ismerjük ezt az embert,
és tudjuk, mit tett a tiltakozókkal...
Jaj, Nicky!
Ugyan már!
Évek óta nem éreztem magam ilyen jól.
Jól van.
Igazából, szerelmem,
nem mintha számontartanám,
de majdnem egy év telt el azóta, hogy utoljára szeretkeztünk,
szóval, ha jobban érzed magad,
esetleg... újra megpróbálhatnánk mostanában.
Jó éjt, Lenny!
DISZKÓ
Muszáj mindig itt találkoznunk?
Nem tetszik?
Én fura mód érzékinek találom.
Bocsánat a késésért.
A westgate-i nyilvántartás csapnivaló.
Nem akarok itt időzni. Csináljuk gyorsan és diszkréten.
Hogyne, uram.
Avassanak be, ki ő és mit akar!
Alapvetően tipikus vidéki kórkép.
Apátlan, tanulási nehézségek,
kudarcok, satöbbi.
A többi fiú verte, amit ő még durvábban torolt meg.
Némi vidéki szigor, önkínzás, a szokásos dolgok.
De most jön az anyja története.
Miféle történetről van szó?
Ezt művelte Zubak tizedes az anyjával tizennégy évesen.
Amikor az asszonyt megkérdezték, miért tette, azt felelte, nem tudja.
Értem.
Megbánta, bevonult, megerősödött, és újra erőszakos lett.
Sosem jutott el a tiszti rangig.
Aztán az ötös telepen, amikor a munkások tiltakozni kezdtek,
ő lőtt először.
Tizenkét bányász halt meg miatta.
Ezúttal valóban elborult.
Mondják, majdnem öngyilkos lett.
Az ön neje ekkor emelte ki a mocsokból.
Elena mennyit tud erről?
Az átvilágítás eredményét. Az újabb hírt nem közöltem vele.
Elnézést, de beszélhetnénk arról, ami valójában folyik itt?
Nem...
Nem hallgat ránk az öreg halála óta.
Majdnem beleőrült a mikofóbiába,
most meg belezúgott King Kongba.
Fékezze a nyelvét, maga pöcs!
Csak emlékeztetem magunkat arra,
hogy Goint és Kershaw-t bebörtönöztette.
Ki lesz a következő? Az egész holding?
Abban mind benne vagyunk.
Véget kell vetnünk ennek.
Vagy ez is csak a kancellár asszony újabb múló fellángolása.
Természetesen plátói szerelem, uram.
Ön jobban ismeri őt, mint mi.
Mennyire komoly a helyzet?
Van köztük valami kapocs,
de ha most felhasználják a pasas ellen, amit tudnak,
még jobban összemelegedhetnek.
Sajnos igaza van.
Ha igazán ártani akarnak a fickónak,
valami igazán durva, friss dolog kellene.
Hogy képesek elviselni ezt a helyet?
Hunyorgunk és szájon át lélegzünk.
Az élet másképp kibírhatatlan.
Törekedjen a nemeslelkűségre.
- Keményebben! - Keményebben!
Mi az?
Jó reggelt, tizedes!
A spermacetolaj, amit kért. Mire is?
A bőrére.
Mit csinált az ágytámlával?
- Mit művel magával? - Semmiség.
- Semmiség? Kamu! - Ne beszéljen így velem!
Csitt, maga bohóc!
Tudom, ki maga. Nem félek magától. Jöjjön, ellátom a sebét!
Nem vagyok a dadusa.
Hagyja békén a fiam! A saját egészségével törődjön!
Kutya bajom.
Persze. Egy megszúrt malac.
- Miért veri össze magát? - Nem tudom.
Nem érdekel.
- Hát, engem érdekel! - Jót tesz nekem.
Szégyellje magát!
Ez nem segít.
Egyenesen.
Muszáj csinálnom.
Megérdemlem.
Elenának ne szóljon róla!
Hosszú út áll maga előtt.
Válogassa meg az útitársait!
Agnes kisasszony!
Hogy van, kedvesem?
Köszönöm, jól.
Minden...?
Persze, minden rendben.
Mind örülünk annak, hogy a fia ilyen jó egészségnek örvend
a modern gyógyszerek nélkül is.
Rendkívüli, igaz?
Miben segíthetek, Laskin úr?
Se antiepileptikum, se fenitoin.
Egy kis fekete retek, és a fia kigyógyult az epilepsziából.
Kész csoda!
A kancellár nagyon elégedett.
Azt pedig szeretjük, ha elégedett, igaz?
- Így van. - Így bizony.
Nem szeretjük megmutatni neki a piszkos valóságot.
Semmi baj.
A fiúja tett magának egy szívességet, megszerezte a pirulákat.
Tudunk róla, és nem baj.
Mind teszünk egymásnak szívességeket, igaz?
MINDJÁRT ELLÁTOM AZ AMERIKAI VENDÉG BAJÁT
INSTAGRAM
Jól van, Herbert?
Igen, Elena.
Valami bántja.
Esetleg...
feltűnt önnek, hogy az utóbbi néhány álom más volt?
Milyen szempontból volt más magának?
Kissé pikánsabbak voltak.
Igen, úgy lehet. Egy kicsit.
Némelyik pedig... nagyon pikáns.
Hát, szeretem a pikánsat.
A pikáns az pompás.
Igen, Elena.
Ott van.
Miss Amerika.
Jó barátunk, Bartos úr.
Szeretné megtömni a zsebeit.
- Üdvözlöm! Nicholas Vernham. - Örvendek. Judith vagyok.
Köszönöm, hogy fogadnak.
Impozáns hely.
Köszönöm.
A kancellár asszony várja önt.
Hát itt van!
- Hozta Isten! - Köszönöm.
- Nagyon örvendek, asszonyom. - Nagyszerű!
Kényelmes a szállása?
Igen, pazar. A Bartos Imperialban lakunk, azt hiszem.
Remek.
Tetszik ez a jégmadárkék.
Vigyázzon, össze ne vérezze!
Tréfálok.
Jól van. Nem vesszük le a kesztyűt.
Ide leülhetünk.
Rendben.
Szóval, nyilván sok a dolguk.
Igen. Nos...
Kis kört teszünk a régióban,
de az itteni látogatásunk kiemelten fontos.
Úgy értem, az elnöküknek sok a dolga. Nem tudott eljönni.
Nem vagyok a Fehér Ház hivatalos megbízottja,
de biztosíthatom, ez fontos ügy az elnökünk számára.
Persze. Csak húzom önt.
- Azt szabad, nem? - Természetesen.
És úgy hallom, kicsit körbenéz a Faban-folyosóban is.
Az is a térség része, úgyhogy igen.
Szeretünk általános jólétet teremteni.
Hát persze.
Lássunk is hozzá tüstént.
Úgy vélem, és biztosan az elnök is egyetért velem,
hogy ideje őszintén beszélni.
Szeretnénk folytatni a dolgot.
Végtére is,
erős társulást alakítottunk ki az évek során.
Rajongunk önért.
Ön egy erős női vezető, aki törődik a népével,
támogatja a civil társadalmat, dacol Kínával, és így tovább.
Ez imponál nekünk.
Nagy kár lenne elrontani mindezt egy kis félreértés miatt.
Értem.
Úgy érzi, félreértés van köztünk?
Úgy érzem, az utóbbi néhány üzenetváltásunk kissé nyers volt.
Értem.
Mindazonáltal hajlandók vagyunk
vállalni a felelősséget bármiféle probléma miatt.
Probléma?
Nincs itt probléma.
Egyetlen dolog van csak. Az egyezség.
Úgy vélem, országom mindig betartotta, amit ígért.
- Ön szerint is? - Értem már.
Végül is, hagytuk, hogy aprópénzért bányásszanak nálunk.
Légtértámogatást nyújtottuk a közel-keleti háborúikhoz,
átadtunk több száz dossziét
orosz "kiberterroristákról", akik itt tevékenykednek.
Szakítottunk Kínával és az "Egy övezet" programjukkal.
Engedtük, hogy a CIA titokban tevékenykedjen az országunkban.
Évek óta ide lapátolják a szarukat,
és azt mondták, jóízűen esszük, már bocsánat a kifejezésért.
Egyúttal jelentős befektetéseket is ide lapátoltunk.
Türelmesen kivártuk, míg kialakult itt a civilek
- és a sajtó szabadsága, és... - Nem, nem!
Semmi baj. Nincs köztünk vita.
Most nem konfrontálódunk. Csak kimondjuk az igazságot.
Nézze...
Szerintem értjük mi egymást.
Ezért szeretnénk valamiféle újrakezdést.
Újrakezdést?
Nagyobb méltányosságot a jövőben.
- Úgy tudom, az elnökünk ezt akarja. - Igen? Biztos ebben?
Küldjünk neki sms-t?
Az elnök ezt akarja.
És hogy nézne ki ez az újrakezdés?
Legfőképp
a hozzáférésben.
Sokkal nagyobb hozzáférés önnek és a nagyköveteinek
az elnökhöz és a pénzeszközökhöz.
Enyhítjük az exportkorlátozásokat,
újranyitnánk az itteni amerikai iskolát,
és segítünk valamiben,
amivel már régóta adósok vagyunk:
megkapják a tejes jogú NATO-tagságot.
Megszűnne a "tagjelölti státusz" kelepce.
Plusz segíthetnénk a EU és a Schengeni övezet ügyében is.
Egészen új játszmát játszhatna.
Nagyon szeretnénk. Ezt akarjuk.
Hiszünk ebben a társulásban.
Tegye fel magának a kérdést:
Készen áll arra, hogy feljebb lépjen velünk?
Nem kikezdeni akarjuk a tekintélyét a régióban,
hanem megerősíteni.
Igazi látnoknak tartjuk önt.
Ezért szeretnénk nagyon, ha folytatná a kobaltprojektet.
A feltételeik sajnos elfogadhatatlanok.
Így van.
Ezt megértjük, de úgy véljük, át kellene gondolnia újra.
- A népemnek kijár a tisztelet. - Meg is kapja.
Azt akarjuk, hogy egyenrangúnak érezzék magukat.
Szerintünk Kína európai térnyerése veszélyezteti a szabadságot.
Szeretnénk ebben a további támogatását.
És mi van a Faban-folyosóval?
Tudjuk, hogy történelmi szempontból nagyon fontos az önök számára,
és az újraegyesítés a céljuk.
Ez a téma túl nagyívű,
még ehhez a teremhez is...
De látok rá esélyt. Egy nap, talán.
De előbb szeretnénk, ha bizonyítanák, hogy adhatunk a szavukra.
Hogy megbízhatók.
Csak legyenek olyan becsületesek és következetesek, mint mi,
és legyenek kicsivel rugalmasabbak, amire már volt példa.
Végtére is, az USA ezért támogatta a kampányát az elejétől fogva,
mert tudtuk, hogy bízhatunk önben.
Üdvözlöm.
Bocsánat, hol is...?
Miről...?
Kezd áporodott lenni a levegő. Elszívtuk az oxigént.
Igaza lehet.
Járjuk körbe a palotát!
Jó? Rengeteg a látnivaló.
Körbejárni? Most rögtön?
Jól van, ha ezt akarja.
Ezt akarom.
Nézzünk körbe.
Ezt Kis-Alexandriának nevezzük.
Nem is olyan kicsi.
- Sok kincs van itt. - Igen.
Mondino de Luzzi "Anatómia" című műve, első kiadás.
- A kedvencem. - Természetesen.
- Ön... - Orvos voltam.
- Úgy van. - Igen.
Az épület egykor szálloda volt.
Hogy mondja?
Szálloda volt.
Metropole volt a neve.
- Mielőtt elrekviráltam. - Értem.
Greta Garbo is megszállt itt.
Ezt el kell mondanom a jenkiknek.
- Ismerik még? - Hogyne.
Megkönnyebbültem.
Most a zeneszobát mutatom meg.
Bocsánat, a testőröm...?
Ja, igen!
Könnyű eltévedni. Ne féljen, majd beér minket!
Jól van?
Persze.
- De talán... - Szereti a zenét?
Igen, szeretem a zenét.
Jó, mert a zeneszoba a kedvencem. Le fog esni az álla tőle.
Telefonálok egyet. Mindjárt jövök.
Elnézést, maga...
Mit akar?
Jobb lesz, ha... csatlakozom a kancellárhoz, ha...
Ott nem tud kimenni.
Értem.
- És ezen át? - Ott sem.
Értem.
Jól van.
- Jó. - Figyeljen ide!
Jól van.
- Figyeljen rám! - Bakker!
Azt hiszem... Meg kell keresnem a...
- Netán fél? - Nem. Nem félek!
Milyen érzés, hogy nem maga parancsol?
Kérem...
Ezen a helyen többé nem parancsol. Megértette?
Egyenesen a reptérre megyünk.
A hotelnél sem állunk meg.
Érti?
Minden rendben?
Nagyon nem, Emil, bakker!
Ne aggódjon!
- Visszajövök és beszélek vele. - Jól van.
Indulhatunk.
- Hát, ez... - Igen.
- Hallott engem, igaz? - Igen.
- A fejében? - Igen.
- Én mondtam, hogy tegye meg. - Hallottam.
És most mi lesz?
Mit akar, mi legyen?
Ennyi nem elég.
Ha több kell, legyen úgy. De aztán ki kell adnia magából.
- Igen. - Igen, a mérget.
- Kipucolok mindent. - A teljes bélrendszert.
- Mindent! - Mindenkit, akit bántott minket.
Kezdve Bartosszal, azzal a hájas pöccsel.
Letoljuk az aranyát a torkán, hogy fulladjon meg tőle.
- Tényleg megtehetjük? - Igen. Muszáj lesz.
Rendet kell tennünk.
Jól vagy, drágám?
Igen, jól vagyok.
Hosszú napod volt. Szegény Lenny! Biztos kimerültél.
Egy lópikulát!
- Tessék? - Megmondom, mi lesz.
Dugni fogunk.
Tényleg? - Aha.
Ó, igen! Ó, igen!
- Ne mozogj! Majd én. - Rendben.
- Vedd le! - Máris.
Új játékod van?
Oskar!
Új játékod van?
Oskar!
Gyere! Elkések. Tessék.
- Nem kérek. - Dehogynem. Nesze.
- Nem akarok! Unom már! - Muszáj enned egyet.
Jól van.
Na! Ha nem érzed jól magad, szólsz, ugye?
Oskar, nézz rám!
Igen. "Meg kell kérni...."
Köszönöm, Agnes.
Hol a gyerekünk? Az új játékával játszik?
- Igen, asszonyom. - Helyes.
Megérdemelte a jutalmat. Majd kényezteti legközelebb.
- Végül is maga tolta ki. - Köszönöm, asszonyom.
Kitoltam volna én, ha az orvosok engedik,
de a hátrahajló méhem, meg egyebek...
Nekem amúgy is túl késő már.
Bartos úr mindjárt itt lesz, asszonyom.
Pompás!
Üljön le, Bartos úr!
Hogyne.
- Mi ez a...? - Üljön le, kérem!
Szeretnénk elbeszélgetni önnel a problémáról.
Vagy úgy!
A problémáról, kancellár asszony?
Igen, a problémáról.
Ön tudja, mi a probléma. Meséljen hát róla!
Attól tartok, kissé pontosítania kell.
Ne játssza meg magát, kérem!
Az itt hatástalan.
Nem vagyok a részvényese, sem az amerikai kuncsaftja,
sem az üzletfele.
A lelkiismeretének a szelleme vagyok.
Azt hiszi, örülünk
ennek a kínos helyzetnek, amiben hozott minket?
Kancellár asszony!
Maga az ország leggazdagabb embere.
Jól tudom?
Mégis... nahát, mit látok itt?
Három kobaltbányában tartozik a bérrel.
Nem fizette be a közigazgatási bírságokat.
Vesztegetéssel szerzett hatósági engedélyeket.
Ne őket nézze!
Mi ketten csevegünk, jó?
Bocsánat. Nincs tudomásom semmiféle...
Miről? Nem tudja, mi folyik a saját cégeinél?
Dehogynem, csak...
- Honnan veszi ezeket? - Itt áll.
Azt olvasom.
Szeretné megnézni?
A falainkban nincs helye a termeszeknek. Nincs bizony.
Namármost, minden bűnöző cégtársára börtön vár,
de ön, uram, még nagyobb bűnös,
mert mindez a szeme láttára folyt, mégsem tett ellene semmit.
Szóval, mihez kezdjünk magával?
- Ismétlem, meg kell vizsgálnom... - Tehát nem kér bocsánatot?
De igen.
Igen.
Bocsánatot kérek öntől, kancellár asszony.
Nem tőlem, maga tinó!
A népemtől.
Persze. Elnézést! Tőlük is bocsánatot kérek.
Árulja el nekik, mit mondott, amikor utoljára találkoztunk!
Mire gondol?
A cukorrépa-fesztiválon.
Az üvegház előtt.
A friss termés ünnepén.
- Nem emlékszem rá. - Dehogynem.
Emlékszik rá!
Nagyon is jól emlékszik!
Azt mondta, hajoljak meg az USA előtt,
építsem a birodalmukat
és forogjak ebben a pokolban mindörökké.
- Nem így volt? - Nem. Az...
Talán félreértett.
- Maga szerint süket vagyok? - Nem.
Újra csak azt mondhatom, hogy mélységesen sajnálom.
Hagyta, hogy az amerikai rák a velejéből lakmározzon.
Milliókat kényszerített szenvedésre a kapzsisága miatt.
Szégyellje magát, uram!
Nem!
Nem. Itt marad
és eltakarítja a mocskát.
Kezdje a székekkel!
Egek ura!
Szegény Emil!
Nem irigylem azt a 16 éves lett kislányt,
aki ma cidázik neki.
Ha Elena rászállt Bartosra, akkor...
mindnyájunkkal leszámol.
Az egész holdinggal.
Ez már medvevadászat!
Nem is tudom.
Talán csak színjáték.
- Ön szerint nem tréfa? - Kérdezze a pakoló milliárdost!
A KEGYVESZTETT ELNÖK MINDENT BEVALLOTT
Csapos! Hagyjon magunkra!
De előbb kapcsolja ki a tévét!
Jó napot, uram!
Önnek is varázsos napot, bakker!
Sajnálatos esemény, de a kancellárnak igaza volt.
Ki kellett osztani azt az embert.
Laskin úr, kérem!
Máris.
Egy kis összeállítás a szóban forgó egyedről.
Van bármi érdekes?
Azt hiszem, lebilincselőnek találják majd.
Igen, Elena.
Igen.
Igen, mondja el nekem!
Hallom magát.
Mondja, mit akar! Megteszek bármit.
Hát, ez...
döbbenetes.
Szégyenletes.
Van még ebből a műfajból jócskán.
Ennél jobbat nem talált?
Egy kis fojtogatósdi a budoárban?
De uram, ez rávilágít a jellemére, a magatartására.
De Elenát nem hatja meg.
Rosszul közelítették meg.
Ön szerint hogyan közelítsük meg?
Igazából miről is beszélünk itt?
Elena biztonságáról, és, igen, a boldogságáról.
Az a helyzet, hogy a nejem boldogabb, mióta ez az alak itt van.
Sőt, kifejezetten felélénkült.
Milyen értelemben?
Mindegy. Nem akarom tudni.
Mit tettünk, amikor fel akarta újítani a palotát?
Vagy amikor rákattant Nagy Károlyra?
Vagy tavaly nyáron, amikor az a...
Hogy hívták a másik barmot?
- Sebastian. - Sebastian.
Tudjuk, hogy Elena szereti a jó sztorikat.
Amíg le nem lohad a lelkesedése. Aztán...
Továbblép.
Minél inkább segítjük a szárnyalását, annál előbb kiesik Elena kegyeiből.
Találjanak egy jó sztorit!
Egy jó sztorit!
Igen, egyfajta kezdeményezés. Közművek, ösztöndíjak, ilyesmi.
Westgate-ben azt mondanák:
"Építheted bármilyen magasra, de a mi földünkön alapozd meg."
Ez tetszik! Nagyon frappáns.
Mi az?
Ja, igen!
- Magunkra hagyna, drágám? - Természetesen.
Gondolom, fontos ügy.
- Az, asszonyom. - Az bizony.
- Nem vagyok süket, Schiff úr. - Bocsásson meg!
Nem szeretem, ha titkolóznak előttem.
Bocsásson meg, asszonyom,
de biztosak akartunk lenni ebben.
Üljenek le!
Asszonyom!
Elképesztő dolog derült ki Zubak tizedesről.
A tizedes átvilágítása során
vérvizsgálatot kértem.
Genetikait.
Végre megjött a vizsgálat eredménye.
Van egy történet, amit mind ismerünk. Egy közép-európai legenda.
Három fivér története.
Az egyik Oroszországba ment, a másik Lengyelországba,
egy meg délen telepedett le.
- Ismeri a történetet, asszonyom? - Igen.
Persze, minálunk úgy vélik, volt egy negyedik fivér is,
aki nyugatra ment és ott telepedett le.
Ez az egyik nagy nemzeti mítoszunk.
De az állami egyetem kutatói
megvizsgálták a tizedes genetikai állományát,
és azt állítják, asszonyom, hogy ez nem csupán mítosz.
Azt állítják, hogy Zubak tizedes kromoszómái révén talán
közvetlen leszármazottja országunk első telepesének,
az Alapítónak.
- Annak az Alapítónak. - Az Alapítónak.
Nem vagyok genetikus, nem igazolhatom eme állítás helyességét.
Egyikünk sem genetikus, asszonyom,
de hajlok arra, hogy nemzetünk
fő szaktekintélyeinek véleményére hagyatkozzam.
Schiff úr és én is így gondoljuk.
Vannak adatok, melyek alátámasztják ezt?
Bőséggel, asszonyom.
- Látni akarom az adatokat. - Hogyne.
Reméltük, hogy ön, mint orvosszakértő,
független véleményével igazolja majd.
De ha valóban igazolni tudja az adatokat,
akkor e felfedezésnek szerintünk óriási történelmi jelentősége lehet.
Talán emlékszik tavalyi kutatásunkra,
amikor rokonsági kapcsolatot találtunk ön és Nagy Károly között.
Igen, azt nem tudtam minden kétséget kizáróan igazolni, de...
De elfogadható mértékű volt a valószínűsége.
Hát, igen.
Szerintem is.
Asszonyom!
Nagy Károly vére és az Alapító vére?
Ez sorsközösség egész Közép-Európa számára.
Nos, érdemes megvizsgálni a feltevést.
Káprázatos historiográfiai fegyvertény, asszonyom!
És hadd tegyem hozzá: egyesek a palotában kételkedtek a tizedesben.
De mi hárman nagyon örülünk annak,
hogy tévedtek.
Köszönöm, uraim.
Nincs mit, asszonyom.
Lesz mit átgondolnunk bőven.
Kedveseim!
Gyerekkorunkban azt mondták nekünk, hogy a felmenőink korcsok voltak.
Dunamenti öszvérek.
Lábjegyzetek csupán Európa történelmében.
De ez hazugság volt.
Új kutatásaim bizonyították, hogy a vérünk
közvetlenül magának az Alapítónak ereiből származik.
Az Alapító nem puszta legenda.
Valójában egyik leszármazottja köztünk jár.
Jó, és?
És iránymutatása segítségével
újra kézbe vesszük sorsunkat
Európa általunk imádott szegletének egykori és jövőbeli királyaiként.
Fordító: Akos Olajos