След три седмици...
Любими мои,
навремето бях изтощена, летаргична,
капнала от стреса на съвременния живот,
докато не открих древните сили на картофа.
Сега, благодарение на лечебните свойства на картофената пара,
се чувствам по-здрава, по-щастлива и по-силна.
След консултации с най-добрите медици в страната,
освободих тялото си от отровите и промених живота си.
Сега през стените на Народния дворец преминава свеж бриз.
Следвайте примера ни
и позволете на природата на любимата ни родина
да ви направи по-силни и по-уверени.
Ето го големият началник,
когото трябва да наричаме "шеф на здравето и безопасността".
Следвах медицина 6 г., за да варя картофи на д-р Горила.
Поне му признавам, че излекува Елена от манията й по мухъла.
Какви са настроенията навън? - Народът подкрепя Елена,
харесва му да гледа как някой фраска Америка в сурата.
Ще се концентрираш, нали?
Да, сър. - Сега почисти.
Да, сър.
Горе не го бива.
Елена му е повлияла.
О, съжаляваш горкия касапин?
Да.
Ей! По-живо!
Ето, хапчетата на момчето.
Какво ти дължа? - Стига, коте.
Белият дом е разтревожен
от агресивната реторика на канцлер Върнъм.
Дори се носят слухове, че Джудит Хоуп,
председател на Комисията за външни работи,
ще отдели време при обиколката си в региона тази седмица
да посети канцлера.
Как ви се вижда? Прекалено бляскава за каубоите?
Изпращат ми муле,
някакъв председател на някаква си комисия.
Не президент или вицепрезидент,
а някаква си лоялна клиентка на авиолиния от фермерските щати.
Комисията е престижна. - Комисиите са за отегчени домакини.
Тази е с много волани. Другата. - Лени,
значи не се притесняваш?
За какво?
От пиперливите си реплики относно Запада напоследък.
От вероятен ответен удар.
Горкият Ники, боиш се, че ще те атакуват с дрон, докато си в джакузито?
Не.
Но всичките ни делови отношения с Европа и Америка -
Лорен, Карла,
Бъском, Комо Консилиери... - Майната им.
Истинските приятели не те предават, колаборационистите бягат.
Президентът би искал да нормализира отношенията
с някогашния лоялен и важен търговски партньор,
преди напрежението да ескалира.
Въпросът е дали канцлер Върнъм ще приеме подадената ръка.
Одобрението ви стигна 75%, най-високото от години насам,
но трябва да ви предупредя,
че агентите ми в частния сектор докладват за сътресения на пазара
след замразяването на партньорството ни със САЩ за кобалта.
Някои се чудят дали новото ни,
да речем, конфронтационно отношение към Запада,
може да има неблагоприятен...
Искам сама да си нарежа яйцето.
Разбира се, любов моя.
Благодаря ви, г-н Ласкин, бяхте повече от изчерпателен.
Скъпа, щях да забравя.
Получихме няколко оплаквания за аромата.
Какви оплаквания?
Най-вече че дворецът мирише като ирландски бардак.
Да го духат.
Картофената пара пречиства.
Вече дишам свободно, след като Хърбърт проми западните нечистотии от мен.
Добро утро, Хърбърт.
Добро утро, Елена.
Добре сме, нали?
Да, добре сме.
Снощи много се забавлявахме, нали?
Да, забавлявахме се.
И какво правихме, великане?
Тичахме през полята и вихме към пълната луна.
Определено, мамка му.
Беше си велика лудория, а? - Определено, мамка му.
Чудя се къде ще ходим тази вечер.
Където си искаме.
Черна ряпа от родината.
Нека да погледна.
Далакът ви е малко мъгляв.
Тази горчица ще помогне.
Давай, тогава.
Намажи ме като сандвич.
Ефрейтор, сигурен съм, че знаете, че с Елена сме лекари по образование.
Трябва да призная, че методите ви са ми непознати.
Знам ги от майка ми.
А, ясно, народна медицина. - Единствената, която върши работа.
Е, аспиринът и химиотерапията - също, но както кажете.
Европа
РЕЖИМЪТ
Добро утро, г-жо. - Добро утро.
Добро утро, миличък.
Здравей, Оскар.
Всичко наред ли е? - Да.
Г-н Бартош ще пристигне по обед за фестивала на цвеклото.
Просто го покани при мен, Агнес. - Непременно.
Знаеш ли, че новата терапия за епилепсията на Оскар
е истинско чудо?
Да, той изглежда много добре.
Вече няма пристъпи.
Нямаше нито един.
Тази народна медицина е изумителна. Момчето ни е имало нужда от нея,
а не от прехвалените западни хапчета.
Впечатляващо.
Наистина, г-жо.
Черна ряпа. Отвори широко.
Така.
Хрупай, хрупай.
Точно така.
Само го погледни колко наперено ходи.
За бога, тя и преди се е увличала.
Кой беше последният измервач?
Себастиан.
Уволни го, защото челюстта му щракаше, като яде.
Подозирам, че този е нещо повече от увлечение, Виктор.
И как смяташ да си изиграем картите?
Търпение, синко.
Мисля, че Бартош ще я разбере.
Със сигурност ще опита.
Ако кобалтовата сделка пропадне, печалбите му ще идат на кино.
Пращат ми жена, представяте ли си?
Отношенията ни висят на косъм, а те ми пращят някаква шибана жена.
Срещал съм се със сенатор Холт. Тя е доста разумна.
За американка.
Знаете за какво става дума, Емил. Те не искат Китай да докопа кобалта ни.
Да, Американската империя е фалирала и варварска,
но винаги са ви подкрепяли.
Усмирявали са ме -
простата блондинка от просташката страна.
Елена, аз съм ваш приятел и сътрудник от много години.
Вие сте силна и умна
и знаете как да ги накарате да ни играят по свирката.
В това се състои вашата магия.
Чаят от невен за...
А, да.
За... - Да.
Кажете какво всъщност мислите, Емил.
Тревожите се за портмонето си, нали?
За вашето портмоне. За нашето портмоне. Ако ни наложат санкции...
Няма да има санкции. - Според вас,
но не забравяйте, че сме малка страна.
Ние сме като мишки във вана - 8 см вода и ще се удавим.
Не е нужно да им се кланяте, но трябва да играете тяхната игра.
Разбирате ли?
Няма да позволя да ме подритват като куче,
но и няма да взривя снабдителните линии.
Това ли искахте да чуете? - Да, благодаря ви, отдъхнах си.
Хубаво, тогава вървете да си потърсите зелево рулце.
За какво е този чай?
Невенът изгражда мускулите ви.
Чудесно, не бива да ги оставям да дремят.
Не сме мишки, както каза той.
Не се тревожи, Хърбърт. Просто нещата стават по този начин.
Напоследък е в добро настроение, нали?
Хубаво е да има щипка селски вкус в нейното задушено.
Като гарнитура, ако не друго.
Браво на вас.
Искам да поздравя нашите любими производители на захарно цвекло
за изобилната реколта.
Ето го и него:
първото захарно цвекло за сезона!
Колко достолепно - ръкопляскаме на някаква си грудка.
Бутайте! - Бутам!
Не, с цялата си сила! - Бутам!
Не бутате. - Бутам, мамка му!
Не, мамка му! - Напротив!
По-силно! - Добре!
Виждате ли? - Да.
Бутайте силно! - Добре.
Хайде, по-силно!
Давайте! - Добре!
По-силно!
Хайде!
Какво става с мен?
Хубави неща.
Защо повръщам?
Опитва се да излезе.
Кое?
Отровата.
Какво? - Таи се във вас отдавна,
всичката мръсотия от това място...
Също като простотията, която Бартош каза за мишките.
Погълнали сте я,
сега трябва да я изхвърлите.
Да, трябва да я изхвърлите всичката.
Според теб откога не се гримирам достатъчно?
Затвори очи.
Тази ще ти хареса повече, защото...
Затвори ги. - Духай.
Съжалявам.
С този ще изглеждаш малко по-изтънчена.
Изтънчена като проститутка ли?
Лени, тревожа се, че той те изтощава.
Все пак не го познаваме и като знаем какво е сторил с протестиращите...
О, Ники.
Не. От години не съм се чувствала толкова добре.
Хубаво.
Всъщност, любов моя,
не че си водя сметка,
но мина почти година, откакто за последно бяхме интимни.
Ако наистина се чувстваш по-добре,
вероятно бихме могли скоро да опитаме пак или?
Лека нощ, Лени.
Дискотека
Трябва ли винаги да се срещаме тук? - Не ви ли харесва?
Намирам местенцето за доста венерическо.
Хиляди извинения за закъснението.
Състоянието на архивите в Уестгейт... - Вижте, нека бъдем кратки и дискретни.
Разбира се, сър.
Просто ми кажете кой е той и какво иска.
Да. Той е преди всичко типичният селски патос -
няма баща, слаб ученик,
провали във всичко и т.н.
Момчетата започнали да го тормозят, той им го върнал тъпкано.
Селяндурска дисциплина, самонараняване, стандартните неща,
докато не стигнем до ситуацията с майката.
Добре, каква е ситуацията с майката?
Ето какво е причинил на майка си ефрейтор Зубак, когато е бил на 14 г.
Когато я попитали защо го е направил, тя отвърнала, че няма представа.
Ясно.
Той се покайва, постъпва в армията, заяква и отново става агресивен.
Остава си ефрейтор, повече не го повишават.
Когато работниците от мина 5 започват да протестират,
той стреля първи.
Заради него умират 12 миньори.
Този път почти рухва напълно. Разправят, че мислел да се самоубие.
Тогава тя го измъква от тинята.
Какво знае Елена?
Само нещата от първата проверка, останалото го премълчах.
Може ли да обсъдим по-належащите проблеми?
Тя...
Откакто старецът умря, тя изобщо не се вслушва в нас.
За малко да полудее от микофобията,
а сега слуша само Кинг Конг.
Мери си приказките!
И често ни напомня,
че вкара Гоин и Кършоу в затвора.
Кой е следващият? Целият холдинг?
Тоест, ние, всички ние. Не можем да допуснем това да продължи.
Или той може би е поредното й, нетрайно увлечение.
В платоничния смисъл на думата, сър. - Вие я познавате по-добре от нас.
Доколко сериозно е положението ни?
Ами те имат някаква връзка, знам ли,
но ако го разобличите с въпросните мръсотии,
може да я тласнете още повече към него. - Той е прав.
Ако искате съкрушителен удар,
трябва ви нещо много по-сериозно и по-скорошно.
Наистина не разбирам как може да стоите тук.
Примижете и дишайте през устата.
Така се оцелява в този живот.
Опитай се да се концентрираш.
По-силно! - По-силно!
Какво има?
Добро утро, ефрейтор. За какво ти е маста от кашалот?
За кожата й.
Какво си направил с дъската на кревата ми?
Какво си причиняваш? - Нищо.
Глупости. - Не ми говорете така.
Млъкни, глупави човече.
Знам те що за стока си, не можеш да ме уплашиш. Ела да те оправим.
Не съм ти бавачка.
Остави сина ми на мира и се грижи за собственото си здраве.
Добре съм. - Да бе, кървиш като заклано прасе.
Защо се самонараняваш? - Не знам.
Нямам нищо против.
Аз обаче имам. - Отразява ми се добре.
Засрами се.
Това няма да ти помогне.
Изправи се.
Трябва да го правя.
Заслужавам го.
Не казвайте на Елена.
Чака те дълъг път.
Внимавай с кого ще го извървиш.
Г-це Агнес!
Как сте, скъпа?
Добре съм.
Какво става? - О, не, няма проблеми, всичко е наред.
Радваме се, че момчето ви е много добре
без съвременни медикаменти.
Забележително, нали?
С какво мога да ви помогна, г-н Ласкин? - Без антиконвулсанти, без фенитоин.
Излекуваха епилепсията на момчето ви само с малко черна ряпа.
Истинско чудо.
Канцлерът не би могла да е по-доволна.
А ние се радваме, когато тя е доволна, нали?
Да. - Да.
Не обичаме да й показваме грозната истина.
Всичко е наред.
Приятелят ви ви направи услуга и намери хапчетата.
Да, знаем, но няма проблем.
Всички си правим услуги взаимно, нали?
Направо ще смажа американската ни гостенка.
Инстаграм
Добре ли си, Хърбърт?
Да, Елена.
Нещо те тревожи.
Забелязахте ли,
че последните няколко сънища са по-различни?
За теб са по-различни. В какъв смисъл?
Предполагам, че са по-пикантни.
Да, може би имаш право.
А понякога са много пикантни.
Нямам нищо против да са малко пикантни.
Пикантните неща са хубави.
Да, Елена.
Пристигна.
Мис Америка е тук.
Нашият добър приятел г-н Бартош - също.
Дошъл е да си напълни джобовете.
Добре дошли, аз съм Никълъс Върнъм. - Приятно ми е. Джудит.
Благодаря ви за поканата.
Прекрасен дворец.
Благодаря.
Канцлерът ви очаква.
Ето ви и вас.
Добре дошли. - Благодаря.
Приятно ми е, г-жо канцлер. - Добре.
Настаниха ли ви удобно?
Да, много. Настаниха ни в "Бартош Импириъл".
Чудесно.
Чудесен тоалет. В синьо ала рибарче.
Ще се постараем да не го изцапаме с кръв. Шегувам се.
А ние няма да сваляме ръкавиците.
Заповядайте, седнете.
Добре.
Доколкото разбрах, доста сте заети.
Да, ами...
...направихме мини обиколка на региона.
Визитата ни тук е най-важният ни приоритет.
Не, имах предвид, че президентът ви не успя да дойде.
Не съм официален емисар на Белия дом,
но ви уверявам, че визитата ми е приоритет за президента.
Разбира се, просто се шегувам.
Можем да се шегуваме, нали? - И още как.
Чух и че ровите във Фейбъновия коридор.
Той е част от региона, така че, да.
Работата ни е холистична, бихме искали да виждаме просперитет навсякъде.
Не се и съмнявам.
Да се захващаме за работа.
Убедена съм, а и смятам, че и президентът мисли,
че е крайно време да бъдем откровени. Бихме искали да върнем нещата в релсите.
Все пак се радвахме на силно партньорство години наред.
Ние сме ви големи фенове.
Вие сте силна жена лидер, която се грижи за народа си,
укрепвате гражданското общество, давате силен отпор на Китай и т.н.
Всичко това много ни харесва.
Би било адски жалко да съсипем всичко заради някакво си недоразумение.
Разбирам.
Смятате, че между нас е станало недоразумение?
Мисля, че последните ни комуникации бяха малко резки.
Ясно.
В този смисъл сме склонни
да поемем отговорността, ако има някакъв проблем.
Проблем?
Няма проблем.
Нещата са такива каквито са. Говорим за сделка.
Страната ни изпълни повече от нужното през годините,
не мислите ли? - Разбирам ви.
Позволихме ви да копаете в почвата ни срещу жълти стотинки.
Осигурихме ви гориво и коридори за войните ви в Близкия изток,
предадохме ви стотици досиета на руски кибертерористи в САЩ.
Отказахме се от Китай и от нейния "Един пояс, един път",
позволихме на ЦРУ да управлява тайните си сайтове на наша територия.
Отдавна ринете лайната си на прага ни и ни убеждавате, че са вкусни,
ще ме прощавате за израза.
Ще добавя и че изрихме доста инвестиции на прага ви
и че проявихме голямо търпение, докато решите проблемите
с гражданските права и свободата на словото.
Вижте, не спорим,
това не е конфронтация, просто казваме самата истина.
Вижте,
мисля, че се разбираме.
Затова бихме искали да започнем на чисто.
На чисто?
Да, с по-справедливи отношения за в бъдеще.
Казаха ми и че президентът го иска. - Сигурна ли сте?
Да му пратим ли есемес?
Президентът наистина го иска.
И как ще изглежда това "на чисто"? - Предимно и най-вече ли?
С достъп.
С много по-голям достъп за вас и посланиците ви
до президента и финансовите лостове.
Облекчаване на рестрикциите за износа ви,
повторно отваряне на американското училище в столицата ви
и като ви помогнем за нещо, което трябваше да сторим отдавна -
пълноправно членство в НАТО.
Слагаме край на глупостите с кандидат-членството.
Можем да ви помогнем и за ЕС, Шенген и всичко останало.
Цялата игра би могла да се промени за вас.
И бихме се радвали да го видим, бихме искали да го видим.
Ние вярваме в нашето партньорство.
Затова се запитайте
дали сте готови да направите следващата крачка с нас.
Не искаме да подкопаваме авторитета ви в региона,
а да го укрепим.
За нас вие сте истинска визионерка.
Точно затова ни се ще да се върнете към проекта с кобалта.
Съжалявам, но условията ви са неприемливи. - Да, знаем.
Разбираме го напълно, но просто го обмислете отново.
Народът ми заслужава уважение. - И ще го получи.
Искаме да се чувствате като равни на нас.
За нас настъплението на Китай в Европа е заплаха за свободата,
затова се нуждаем от подкрепата ви.
А коридорът Фейбън?
Знаем, че, исторически, Коридорът е много важен за вас
и искате да се обедините.
Този разговор е малко твърде голям,
дори и за тази зала, така че...
Все пак може би ще има такъв шанс, някой ден.
Първо искаме да ни демонстрирате надеждност, че можем да ви вярваме.
От вас искаме само да бъдете като нас - откровени и последователни
и малко по-гъвкави, каквито бяхте навремето.
САЩ подкрепиха кампанията ви от самото начало точно затова,
защото знаехме, че можем да ви се доверим.
Здрасти.
Съжалявам, за какво говорехме?
Докъде...?
Тези зали стават задушни, щом кислородът се изчерпи.
Да, сигурно.
Нека ви разведем из двореца.
Какво ще кажете?
Обиколка на двореца? Сега?
Добре, щом така желаете.
Да, така желая.
Да поразузнаем.
Наричаме я Малката Александрия.
Изобщо не е малка.
Колко много бижута. - Да.
Това е първото издание на "Анатомия" на Мондино де Луци.
Любимата ми. - Разбира се.
Вие бяхте... - Лекар.
Да, точно така.
Навремето сградата беше хотел.
Съжалявам, какво е била?
Хотел.
Казваше се "Метропол",
преди да го реквизирам. - Да.
Тук е отсядала Грета Гарбо.
Трябва да го кажа на американците.
Тя все още ли е прочута? - Определено.
Какво облекчение.
Сега ще ви покажем музикалната зала.
Съжалявам, но моят човек май... О, боже, да.
Странно е, нали? Няма страшно, ще ни настигне.
Добре ли сте?
Да, разбира се.
Просто мисля, че може би трябва... - Обичате ли музика?
Да, обичам музика.
Тогава музикалната зала ще ви хареса, тя ми е любимата.
Само да звънна и идвам веднага.
Извинете, вие...
Какво?
Знаете ли, мисля, че ще е по-добре да се върна при нея.
Не можете да излезете през тази врата.
Добре.
Хубаво. Някоя от тези отключена ли е? - Не.
Добре.
Ясно.
- Изслушайте ме.
Така.
Изслушайте ме. - Мамка му.
Мисля, че трябва да намеря моя...
Страх ли ви е? - Не.
Какво е усещането да нямаш контрол?
Моля ви.
Вече никога не ще контролирате това място, разбрахте ли?
Кажете им, че отиваме право на летището. Няма да се отбиваме в хотела.
Ясно?
Всичко наред ли е? - Не, Емил, изобщо.
Спокойно.
Ще се върна да говоря с нея. - Добре.
Тръгвайте.
Беше... - Да.
Чу ме, нали? - Да.
В ума си? - Да.
Казах ти да го направиш. - Чух ви.
И какво ще стане сега?
Какво бихте искали да стане?
Искам повече.
Ако искате повече, ще го получите, но после трябва да го изхвърлите.
Да. - Отровата.
Ще изхвърля. - Цялата.
Да, цялата. - Всеки, който ни е наранил.
Ще започнем с дебелото лайно Бартош.
Ще тикаме златото в гърлата им, докато се задавят.
Можем да го направим, нали? - И трябва.
Трябва да постъпим правилно.
Добре ли си, скъпа?
Да.
Денят беше тежък, сигурно си изтощена.
Майната му.
Моля? - Ето какво ще стане.
Сега ще те изчукам.
Наистина ли? - Да.
О, да, о, да.
Остави, аз ще правя всичко.
Събличай се. - Добре.
Нова играчка ли си имаш?
Оскар?
Нова игра ли имаш?
Оскар?
Така. Побързай, че закъснявам.
Не искам. - Искаш. Ето.
Не искам, омръзнаха ми. - Няма как, трябва.
Хубаво.
Точно така. Ще ми кажеш, ако не ти е добре, нали?
Оскар, погледни ме.
Да, "трябва да зададем въпроса..."
Благодаря ти, Агнес.
Къде е нашето бебче? Играе ли с новата играчка?
Да, г-жо. - Чудесно.
Реших, че заслужава малък подарък. Следващият път ти ще го глезиш.
Все пак ти го измъкна. - Благодаря, г-жо.
И сама щях да го измъкна, ако лекарите ми бяха разрешили,
но при моята обърната шийка на матката и т.н. просто...
Сигурно вече е твърде късно за мен.
Г-н Бартош идва насам.
Чудесно.
Заповядайте, седнете, г-н Бартош.
Да, разбира се.
Какво...? - Моля, седнете.
Бихме искали да поговорим за проблема.
Разбирам.
За проблема ли, г-жо канцлер? - Да, за проблема.
Знаете какъв е проблемът, така че разкажете ни за него.
Ще трябва леко да ме насочите.
Зарежете театъра пред камерите, сър, тук той не върши работа.
Не съм ваш акционер или американски клиент.
Не съм ви и бизнес партньор.
Аз съм духът на съвестта ви.
Смятате ли, че ни е приятно да сме в позицията, в която ни насадихте?
Г-жо канцлер...
Вие сте най-богатият човек в страната, така ли е?
Въпреки това виждам, че... Какво виждам?
Неизплатени заплати на три кобалтови мини,
неплатени административни глоби,
доклади за подкупи срещу държавни лицензи.
Не, не ги гледайте.
Сега си бъбрим само ние двамата, разбирате ли?
Съжалявам, но не знам за никакви...
Какво? Не знаете какво става в собствения ви бизнес?
Знам, разбира се, но...
Откъде имате тези данни? - От тук,
чета ги.
Искате ли да ги видите?
В стените ни няма място за термити, никакво.
Калпавите актьори в компанията ви ще лежат в затвора,
но вие, сър, ме тревожите най-много,
защото всичко се е случвало под носа ви, а не сте го прекратили.
Тогава как да постъпим с вас?
Трябва да проверя... - Значи няма да се извините?
Разбира се.
Да.
Извинявам ви се, г-жо канцлер.
Не на мен, прасе такова.
Извинете се на народа ми. - А, да, съжалявам. Извинявам се и на тях.
Разкажете им какво ми споменахте при последната ни среща.
В смисъл?
На Фестивала на цвеклото,
пред консерваторията,
за първата реколта за сезона.
Не помня. - Напротив.
Помните.
Помните много добре.
Казахте ми да преклоня глава пред Щатите,
да смажа империята им
и да продължа вечно да се търкалям към ада.
Нали така? - Не, имах предвид...
Грешно сте го изтълкували.
Мислите ли, че съм глуха? - Не.
Отново ще подчертая, че искрено съжалявам.
Допуснали сте американският рак да се храни с костния ви мозък.
Заради вашата алчност са страдали милиони хора.
Засрамете се, сър.
А, не, не.
Вие оставате тук.
Ще изчистите мръсотията, която направихте.
Започнете със столовете.
Мили боже.
Горкият Емил.
Да, но пожали и 16-годишният латвиец, който довечера ще му духа.
Щом Елена е погнала Бартош...
Ще погне всички ни.
Целият холдинг.
Това си е шибана чистка. - Знам ли, може да е само театър.
Смяташ, че го е погнала? - Питай милиардера със столовете.
Опозореният председател си призна
Барман, остави ни насаме, ако обичаш.
Но първо изключи телевизора. - Добър ден, сър.
Шибан чаровен ден и на вас.
Спектакълът беше неприятен, но госпожата с право го постави на мястото му.
Г-н Ласкин, ако обичате. - Разбира се.
Монтирах някои записи от вътрешните камери.
Нещо интересно?
Мисля, че наистина е увлекателно.
Да, Елена.
Да.
Да, кажете ми.
Чувам ви.
Кажете ми какво искате и ще го направя.
Това е...
...шокиращо.
Какъв позор.
Има още доста от този жанр.
Само толкова ли можете?
Малко душене в будоара?
Сър, това онагледява характера и поведението му.
Но няма да трогне Елена.
Нищо не сте разбрали.
Какво предлагате да направим?
За какво говорим всъщност?
За нейната безопасност и за нейното щастие.
Истината е, че жена ми е по-щастлива, откакто се появи той.
Всъщност живна приятно.
В какъв смисъл?
Оставете, не искам да знам.
Какво направихме, когато тя предложи ремонта?
Или с фикс идеята за Карл Велики?
Или дори миналото лято, с бизнеса с... Как беше името на другия идиот?
Себастиан. - Себастиан.
Всички знаем, че Елена обича хубавите истории.
Докато не й омръзнат и после...
Продължава нататък. - Продължава нататък.
Колкото повече ускорите възхода му, толкова по-скоро ще изпадне в немилост.
Намерете хубава история.
Хубава история!
Да, някаква инициатива в строителството, субсидиите, нещо такова.
В Уестгейт казват:
"Строй го колкото щеш високо, но го строиш с наша земя."
Много хубава поговорка.
Какво има?
А, да.
Скъпи, ще ни оставиш ли насаме? - Разбира се.
Намекнахте, че е важно.
Важно е, г-жо. - Наистина.
Чух г-н Ласкин, г-н Шиф. - Извинете.
Не обичам да ме държат на тъмно. - Извиняваме се, г-жо,
но първо искахме да се уверим, че сме прави.
Седнете.
Г-жо,
открихме тревожна информация относно ефрейтор Зубак.
При проверката на миналото му наредих да му вземат кръвни
и генетични проби.
Това е заключението от анализа.
Всички сме слушали една легенда от Централна Европа,
приказката за тримата братя.
Единият отишъл на изток, в Русия, вторият - в Полша, а третият - на юг.
Чували ли сте тази история? - Да.
В нашата страна смятаме, че е имало и четвърти брат,
който се заселил на запад.
Той е един от великите ни национални митове.
Изследователите от държавния университет изследваха гените на ефрейтора.
Те заключиха, че митът не е мит.
Според тях Хърбърт Зубак може би има директна хромозомна връзка
с първия заселник по земите ни,
с Намереничето.
Със самото Намерениче, г-жо. - Да.
Не съм генетик и не мога да потвърдя или отхвърля заключението.
Никой от нас не е генетик.
Обаче съм склонен да изчакам заключенията
на нашите топ експерти в тази сфера.
Както и ние с г-н Шиф.
Има ли данни, които го потвърждават?
Колкото искате, г-жо.
Бих искала да ги видя. - Разбира се.
Искахме да се консултираме с вас като медик,
за да имаме мнението на независим експерт.
Ако потвърдите данните,
находката би имала огромна историческа стойност.
Вероятно помните изследването,
което установи генетична връзка между вас и Карл Велики.
Да, не успях да го потвърдя категорично, но...
Но вероятността да е така се оказа напълно възможна.
Е, да.
И аз реших така.
Г-жо,
кръвта на Карл Велики и кръвта на Намереничето?
Това е съюз, сключен от съдбата за цяла Средна Европа.
Да, интересна хипотеза за изследване.
Ще е невероятно откритие за историографията, г-жо.
Вярно е, че някои в двореца се съмняваха в ефрейтора,
но ние, тримата, сме повече от щастливи, че днес можем да ги опровергаем.
Благодаря ви, г-да.
Няма за какво, г-жо. - Дадохте ни доста храна за размисъл.
Любими мои,
когато бяхме деца, ни разказваха, че предците ни са били мелези,
Мулетата на Дунава,
бележки под черта на европейската история.
Оказва се, че това е било лъжа.
Проведох ново изследване, което доказа,
че сме преки потомци на самото Намерениче.
Намереничето не е мит.
В интерес на истината един от кръвните му наследници е сред нас.
Да, добре.
И с неговите напътствия
ще си възвърнем онова, което ни е отредила съдбата
на някогашните и бъдещи крале на нашето родно кътче от Европа.
Превод: Orlin Vassilev